Ця книга містить поради й інформацію, які стосуються здоров’я. Їх слід використовувати для доповнення лікування й не замінювати інформацією з книги порад лікаря чи іншого кваліфікованого медичного працівника. Якщо ви знаєте або підозрюєте, що у вас є проблеми зі здоров’ям, рекомендуємо проконсультуватися з лікарем, перш ніж застосовувати будь-яку медичну програму чи лікування. Було докладено всіх зусиль для забезпечення точності інформації, що міститься в цій книзі, на дату її виходу. Видавець і автор не несуть відповідальності за будь-які медичні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування методів, запропонованих у цій книзі.

До читача

Шановні читачі!

Якщо ви взяли до рук цю книжку, то, мабуть, потерпаєте від негараздів зі здоров’ям і знаєте чи принаймні підозрюєте, що вони пов’язані зі станом щитоподібної залози. Можливо, ви щойно дізналися, що маєте аутоімунне захворювання тиреоїдит Хашимото й шукаєте способів відновити здоров’я. Або, можливо, ви вже роками ковтаєте ліки для щитоподібної залози, але наразі почули, що існує інший спосіб поліпшити самопочуття, і тепер готові ним скористатися.

Більшість із вас до мене привів постійно нарощуваний перелік симптомів, які збивають з пантелику й можливою причиною яких є дисфункція щитоподібної залози. Серед них можуть бути випадання волосся, тривожність, біль у суглобах, шлунково-кишкові розлади, підвищена втомливість, алергія та кислотний рефлюкс (це лише деякі з можливих симптомів).

Хоч би якою була історія хвороби Хашимото, наразі ви звернулися саме туди, куди треба, і я можу допомогти вам. Я відчувала в себе симптоми цієї хвороби понад десять років і протягом чималого часу не знала свого діагнозу. Для мене зрозуміле почуття відчаю, зумовлене невизначеністю й браком підтримки від загальноприйнятної медичної парадигми. Я розумію, як важко відчувати, що вам треба в усьому розбиратися самостійно.

Лише після того, як, скориставшись освітою фармацевта, я присвятила тисячі годин дослідженню, у якому сама для себе стала піддослідною морською свинкою, я змогла напрацювати цей протокол лікування. Змогла повернути здоров’я собі й тепер скеровую тисячі інших людей до поліпшення їхнього здоров’я, а отже, до щасливого повноцінного життя.

Хай би яким був наразі ваш стан, я хочу, щоб ви знали, що він може поліпшитись і ви почуватиметеся набагато краще, якщо візьмете на себе відповідальність за своє здоров’я й зважитеся вносити зміни в спосіб життя. Придбати цю книжку — чудовий перший крок у цьому напрямі, і я дуже втішена тим, що ви наразі маєте «Протокол Хашимото. 90-денна програма відновлення здоров’я щитоподібної залози». Я маю за честь супроводжувати вас на цій дорозі!

Ізабелла Венц, докторка фармакології,

Американське товариство клінічної патології

Передмова

Провідний принцип книжки «Протокол Хашимото» такий: «Гени — це не ваша доля!». І це те, у що я справді вірю. Я кажу своїм пацієнтам, що генетика заряджає направлену проти них зброю, але натискають на курок обставини їхнього життя. Те, як ви харчуєтеся, скільки часу присвячуєте фізичним вправам, чи потерпаєте від стресу та впливу токсинів з навколишнього середовища, може сприяти або запобігати формуванню й прогресуванню хронічного захворювання.

Понад 133 мільйони американців потерпають від хронічних хвороб, приблизно 20 мільйонів з них мають ті чи інші форми захворювання щитоподібної залози. Симптоми хвороби Хашимото та гіпотиреозу не обмежуються лише знесиленням, вони можуть мати катастрофічний вплив на здоров’я. Щитоподібна залоза визначає швидкість та інтенсивність усіх функцій організму. Вона визначає ваш настрій, стан вашої шкіри та волосся, роботу серця, рівень цукру в крові, здатність до запліднення, температуру тіла, роботу м’язів та гормональні функції, особливо впливаючи на симптоми, пов’язані з ПМС та менопаузою.

Невдовзі після того, як докторці фармакології Ізабеллі Венц уперше визначили діагноз хвороби Хашимото, вона виявила, що існує певний брак знання про те, які саме зміни способу життя потрібні під час цієї хвороби. Зіткнувшись із власною хворобою, вона заходилася ретельно досліджувати й випробовувати на собі протоколи лікування, які допомогли їй особисто досягти ремісії. Наразі вона сміливо ділиться здобутими результатами зі світом, торуючи дорогу для інших пацієнтів, які потерпають від хвороби Хашимото. Тисячі пацієнтів дізналися про результати дослідження з першої її книжки «Тиреоїдит Хашимото. Зміни способу життя для визначення та усунення першопричин захворювання» та успішно їх застосували. Ізабелла Венц виступає як прибічник функціональної медицини, в розвиток якої зробила неоціненний внесок.

Як послідовний прихильник функціональної медицини, яка насамперед звертає увагу на першопричини хвороби, а не лише на її симптоми, я є шанувальником «Фундаментального протоколу» докторки Венц, який допоможе вам дійти цих причин, зосередившись на трьох основних напрямах.

По-перше, «Протокол підтримування печінки» докторки Венц підкаже вам кроки для зниження токсичного навантаження, підтримає шляхи організму до детоксикації та зробить вас стійкішими до хімічного впливу середовища. Токсини навколишнього середовища можуть спричинити дисфункцію щитоподібної залози та пов’язане з цим погіршення стану здоров’я через запалення, окислювальний стрес та пошкодження мітохондрій. Середовище впливає на наші гени. Сам генетичний код може водночас залишатися незмінним, але довкілля спричиняє потужний вплив на спосіб вияву генів. Середовище нашого проживання за останніх сто років змінилося більше, ніж за всю попередню історію людства. «Протокол підтримування печінки» показує, яких саме заходів треба вжити. Ізабелла Венц розповідає, як уникнути впливу токсинів у вас вдома та в ваших харчах і підтримати природні шляхи детоксикації, додаючи до раціону корисні продукти й добавки, щоб зменшити токсичне навантаження на організм.

По-друге, «Протокол відновлення надниркових залоз» підкаже вам кроки до поліпшення функції щитоподібної залози за допомогою встановлення надниркового балансу. Як лікар функціональної медицини, я знаю, що будь-який пацієнт з поганою функцією щитоподібної залози має протистояти наслідкам хронічного стресу й підтримувати свої надниркові залози, що становить частину процесу лікування. Ізабелла Венц навчить, як підвищити стійкість до стресу за допомогою «Протоколу відновлення надниркових залоз», у якому розповідає пацієнтам про вплив на це відновлення відпочинку, зменшення стресу й запалення, збалансування цукру в крові та поповнення організму основними поживними речовинами.

Нарешті, «Протокол відновлення балансу кишківника» дає пацієнтам з хворобою Хашимото інструменти для усунення підвищеної кишкової проникності й відновлення оптимального здоров’я. Пацієнти, які мають синдром подразненого кишківника або синдром підвищеної кишкової проникності часто-густо потерпають від виснажливих симптомів, як-от здуття живота, біль у шлунку, діарея й закреп. Венц пропонує стратегії, які я використовую для усунення цих симптомів і відновлення здорової функції кишківника у пацієнтів, а саме: вилучити з раціону певні продукти, збалансувати флору кишківника та вживати добавки з ферментами й корисними для кишківника речовинами.

Мене потішили результати інноваційних досліджень, представлені в «Розширених протоколах», які дають змогу пацієнтам зупинити прогресування аутоімунних процесів виявленням та усуненням їхніх тригерів. Застосування цих протоколів дасть змогу не лише оптимізувати рівень гормонів щитоподібної залози за допомогою відповідних ліків, а й позбутися стійкого аутоімунного пошкодження цієї залози, що допоможе багатьом пацієнтам під наглядом лікаря зменшувати дози ліків і жити повноцінним життям.

«Протокол Хашимото» може змінити мислення як пацієнтів, так і лікарів щодо перспектив лікування та одужання від цієї хвороби. Використовуючи широкий підхід, заснований на усуненні першопричин хвороби, а не просто на приборканні її симптомів, Венц проклала вам дорогу до відновлення здоров’я в найкоротший реально можливий термін. Ця книжка дає вам можливість узяти на себе відповідальність за своє здоров’я, підтримуючи вас інструментами й знанням, потрібними для зцілення!

Докторка Венц нагадує пацієнтам, що під керівництвом лікаря функціональної медицини вони зможуть застосовувати ініціативний підхід, щоб зарадити своїм проблемам зі щитоподібною залозою і ввести аутоімунне захворювання в стан ремісії.

Марк Хайман, доктор медичних наук, автор десяти бестселерів №1 за списком «New York Times», директор Центру функціональної медицини в клініці Клівленда, директор та засновник центру «UltraWellness»

Вступ

Хоча термін «тиреоїдит Хашимото» звучить як назва рідкісного екзотичного захворювання, насправді ця хвороба — найпоширеніше аутоімунне захворювання в Сполучених Штатах і в усьому світі, яке зачіпає приблизно від 13,4 до 38 % людей із загальної популяції. Синтетичні гормони щитоподібної залози стали одними з найчастіше продаваних ліків за останніх три роки, і більшість людей, які їх уживають, мають хворобу Хашимото.

Поширеність цієї хвороби зростає з кожним десятиліттям. За найобережнішими підрахунками кожна п’ята жінка в певну хвилину свого життя потерпала від тиреоїдиту Хашимото чи іншого захворювання щитоподібної залози. Багато людей, які мають цю хворобу, можуть і не підозрювати про це, чи тому, що не зробили належного тестування, чи тому, що їм сказали лише, що в них «млява» або «недостатньо активна» щитоподібна залоза (коли насправді вони хворіють на тиреоїдит Хашимото). Тобто я хочу сказати, що якщо ви маєте хворобу Хашимото чи підозрюєте, що її маєте, то ви, звичайно, не є якимось рідкісним винятком.

Під час тиреоїдиту Хашимото імунна система розпізнає щитоподібну залозу як щось чужорідне для організму й запускає проти неї імунну відповідь, як проти вірусів, бактерій або інших патогенів. Таке аутоімунне руйнування щитоподібної залози в загальному підсумку призводить до того, що ця залоза втрачає здатність виробляти достатню кількість гормонів. А це, своєю чергою, стає причиною гіпотиреозу.

У вас хвороба Хашимото, гіпотиреоз чи ці обидва захворювання?

За визначенням, гіпотиреоз являє собою клінічний стан, зумовлений низьким рівнем гормонів щитоподібної залози в організмі. Низький рівень цих гормонів може бути результатом різноманітних причин, як-от дефіцит йоду, фізичне видалення щитоподібної залози, надмірне вживання препаратів, які її пригнічують, пригнічення гіпофізу або ураження щитоподібної залози (фізичне чи індуковане захворюванням).

Хвороба Хашимото — причина більшості випадків гіпотиреозу в США, Канаді, Європі та інших країнах, які додають йод до кухонної солі. За різними джерелами, від 90 до 97 % тих мешканців США, у кого діагностували гіпотиреоз, насправді хворіють на тиреоїдит Хашимото.

Попри те, що хвороба Хашимото — основна причина гіпотиреозу, після діагностики багатьом людям лише кажуть, що їхня щитоподібна залоза «недостатньо активна», «млява» або просто, що вони мають гіпотиреоз. Одначе далеко не завжди пацієнтам пояснюють, чому саме їхня щитоподібна залоза перестала виробляти достатньо гормонів, і не повідомляють, що в них виявили аутоімунне захворювання. Зазвичай їм кажуть, що з ними все буде гаразд, якщо вони не забуватимуть щоранку протягом усього життя ковтати синтетичні препарати гормонів щитоподібної залози. Більшості пацієнтів ніколи не спадає на думку запитати: «Чому моя імунна система атакує мою щитоподібну залозу?». Тож вони ніколи й не дізнаються, як можна усунути дисбаланс імунної системи, і не матимуть можливості запобігти розвиткові хвороби або навіть позбутися її. Лікар просто лікує симптоми, а пацієнт робить саме те, до чого нас усіх привчили, — застосовує поради фахівців і намагається продовжити своє життя. Але є й інший спосіб.

Чимало лікарів навіть не перевіряє своїх пацієнтів на наявність хвороби Хашимото. Вони так чинять тому, що звичайна модель лікування аутоімунних розладів щитоподібної залози не відрізняється від лікування порушень її функції, спричинених дефіцитом певних поживних речовин, уродженими дефектами залози або її видаленням чи ураженням внаслідок лікування радіоактивним йодом. Звичайна медицина лікує всі ці стани за допомогою синтетичних гормонів щитоподібної залози. Та для всіх тих, хто потерпає від хвороби Хашимото, таке лікування є помилкою, яка великою мірою впливає на їхнє життя.

Групи ризику

Хвороба Хашимото спадкова, вона від п’яти до восьми разів частіше трапляється в жінок і зазвичай досягає піку в періоди статевого дозрівання, вагітності та перименопаузи. Якщо вам діагностували хворобу Хашимото, раджу вам закликати своїх дочок, сестер, матерів, тіток та бабусь обстежитися, особливо якщо вони перебувають у віковому діапазоні цих трьох найпоширеніших періодів виникнення гормональних порушень. Одначе те, що цей стан найчастіше трапляється в жінок, не означає, що він не може виникати в чоловіків чи дітей.

Мій досвід щодо хвороби Хашимото

Моє близьке знайомство з тиреоїдитом Хашимото розпочалося 2009 року, коли мені визначили цей діагноз. Я вже знала дещо про цю хворобу, бо ми вивчали розлади щитоподібної залози під час мого навчання на фармацевта, але в той час я не приділяла цій темі особливої уваги. Ми мали лише одну коротку лекцію, з якої я дізналася про деякі симптоми дисбалансу гормонів щитоподібної залози та про те, що жінки найчастіше потерпають від гіпотиреозу, коли старіють, і що ліками проти цього захворювання є синтетичні гормони. У лекції зазначалося, що більшість випадків гіпотиреозу спричинено аутоімунним захворюванням — хворобою Хашимото, але окрім цього в моєму конспекті цієї лекції не було жодної суттєвої інформації (а мої конспекти завжди були чудовими!).

Мій інтерес до хвороби Хашимото був викликаний власним діагнозом, який мені визначили в двадцять сім років, явно всупереч моїм уявленням про це захворювання як про хворобу жінок поважного віку. Діагноз знайшли не надто легко. Я протягом майже десяти років зверталася до лікарів зі скаргами на дивні симптоми, перш ніж мені нарешті знайшли цей діагноз (детальніше я розповім свою історію в розділі 1). Навіть визначивши діагноз, доброзичливі лікарі запропонували допомогу, яка здалася мені недалекоглядною. Єдина рекомендація лікаря — ліки для заміщення гормонів, які щитоподібна залоза не могла виробляти, оскільки зазнала нападу імунної системи. Це було схоже на намагання наповнити водою діряве відро. Логіка підказувала мені, що доцільніше спробувати зупинити напад на щитоподібну залозу. Я була переконана, що мусить існувати досконаліший спосіб лікування. Тож вирішила взяти на себе відповідальність за подолання хвороби Хашимото й сприйняла це як особисту життєву місію, для виконання якої першим кроком мало стати створення власного протоколу для зцілення самої себе.

Зрештою, мій протокол, який містив у собі специфічну зміну дієти, вживання стратегічних добавок та інноваційних ліків для усунення першопричин мого стану, привів до суттєвого поліпшення, а до січня 2013 року — і до ремісії .

Протягом усього процесу лікування я вела детальний щоденник, у якому зазначала перебіг свого дослідження та прогрес у самопочутті. Ці нотатки стали основою моєї першої книжки «Тиреоїдит Хашимото. Зміни способу життя для визначення та усунення першопричин захворювання». Завдяки успіху цієї книжки — вона стала бестселером за списком «New York Times» — я зрозуміла, що існує аудиторія, яка так само, як і я, шукає вирішення проблеми з хворобою Хашимото.

Я стала надавати консультації людям, які потерпали від цієї хвороби, та лікарям-клініцистам. Відтоді я зібрала понад п’ятсот історій успішного лікування від своїх читачів, пацієнтів і медичних працівників, які змогли зазначити чимале послаблення симптомів хвороби й поліпшення лабораторних показників аутоімунного ураження щитоподібної залози, застосовуючи рекомендовану мною стратегію.

Я мала приємність познайомитися з найяскравішими представниками функціональної медицини та прихильниками природних методів оздоровлення й провела з ними низку захопливих дискусій про інноваційні стратегії лікування. Опрацювавши досвід понад тисячі людей, які потерпали від хвороби Хашимото, я розробила раціональний підхід, який мав допомогти їм зміцнити свій організм і подолати хворобу, виявивши для кожного індивідуальні тригери аутоімунного ушкодження щитоподібної залози.

Підхід DIG-AT-IT

У своїй першій книжці я представила підхід DIG-AT-IT (доскіпуйтеся) для ідентифікації тригерів, пов’язаних з хворобою Хашимото. Акронім DIG-AT-IT розшифровується так:

Depletions, Digestion (виснаження, травлення).

Iodine, Inflammation, Infection, Immune Imbalance (йод, запалення, інфекція, імунний дисбаланс).

Gut, Gluten (кишківник, глютен).

Adrenals, Alkaline Phosphatase (наднирники, лужна фосфатаза).

Triggers (тригери).

Intolerances (несприйняття).

Toxins (токсини).

Допомога людям з хворобою Хашимото стала для мене не просто захопленням, а й постійною працею та життєвим покликанням. Окрім праці з пацієнтами, я також є затятою прихильницею поширення знання про способи зцілення від хвороби Хашимото, я веду веб-сайт, створила спільноту в фейсбуку та популярний бюлетень, присвячений обміну інноваційними стратегіями щодо подолання цієї хвороби. На сьогодні я маю понад 250 000 однодумців, які зуміли собі допомогти.

Попри те, що я не маю всіх відповідей для вирішення проблем із хворобою Хашимото, я досягла величезного успіху, допомагаючи собі й скеровуючи інших людей до поліпшення їхнього здоров’я, послаблення симптомів хвороби, а подеколи й усунення аутоімунного нападу на організм, а отже, і потреби в ліках.

Чи можна вилікувати хворобу Хашимото?

Хоча ліків проти цієї хвороби не існує, у своїй книжці я дам вам детальну інформацію про те, як можна за дев’яносто днів змінити свій стан.

Я кажу про усунення всіх симптомів, відновлення енергійності, досягнення нормальної ваги, відростання волосся й нормальне самопочуття. Ви дізнаєтеся про потенційні тригери, які спричиняли в вас розвиток хвороби Хашимото, та про те, як їх усунути. Ви дізнаєтеся, як поповнити свій організм поживними речовинами, нормалізувати рівень гормонів щитоподібної залози та зупинити аутоімунні атаки на неї.

Багато хто з вас зможе досягти зниження рівня аутоімунних маркерів, а дехто навіть більше не матиме позитивного тесту на хворобу Хашимото, якщо ви виконаєте рекомендації цієї книжки. Будуть і такі, можливо, хто зможе навіть регенерувати тканини щитоподібної залози та припинити ковтати гормональні препарати (під контролем лікаря).

Науковці заявляють, що ліків проти хвороби Хашимото не існує, але я вважаю, що ми маємо потенціал та знання, щоб усунути хворобливий стан у більшості людей. Для різного аутоімунного стану ремісія може визначатися по-різному. Мені більше подобається уявляти ремісію як подорож, а не як прибуття в обов’язковий пункт призначення. Ось визначні точки, які ви можете згадати на своєму шляху до ремісії:

• Поліпшилося самопочуття

• Усунуто всі симптоми

• Знижено рівень антитіл до щитоподібної залози

◦ Попервах менше за 100 МО/мл

◦ Потім менше за 35 МО/мл

• Відновлена тканина щитоподібної залози

• Функціональне відновлення

Треба застосовувати поетапний підхід до зцілення від хвороби Хашимото, і якщо вам наразі зле, насамперед ви маєте зосередитися на поліпшенні самопочуття! Здебільшого це досягають уживанням правильного типу гормонів щитоподібної залози в потрібній дозі.

Чи після того, як ви зможете усунути симптоми, знизити рівень антитіл до щитоподібної залози до показників здорової людини (<35 МО/мл) і відновити тканини залози, ви й досі матимете хворобу Хашимото? Щоб відповісти на це, ми маємо розглянути корені аутоімунної хвороби. Нещодавні досягнення медицини визначили, що для її розвитку конечні три чинники:

• Генетична схильність

• Тригери, які вмикають гени

• Підвищена кишкова проникність

Очевидно, що ми не можемо змінити наші гени, але можемо вирішити проблеми з тригерами та кишковою проникністю. Ще захопливішим є те, що ми можемо вимкнути експресію генів, усунувши тригери та кишкову проникність, що має привести до ремісії.

У нас більше не виявлятимуться симптоми захворювання, і ми не матимемо аутоімунної відповіді на щитоподібну залозу. У деяких людей функція залози повертається спонтанно, у решти — завдяки новим інноваційним підходам, викладеним у розділі 8. Ми тепер маємо засоби для відновлення функції щитоподібної залози в приблизно половини хворих на хворобу Хашимото.

На той час, коли ми позбуваємося симптомів та аутоімунної реакції на щитоподібну залозу й вона виробляє гормони без застосування ліків, ми можемо сказати, що досягли функціонального вилікування. На цьому етапі ми більше не виявлятимемо жодних ознак або симптомів захворювання.

Дехто може заперечити, що ви однак матимете хворобу Хашимото, і, загалом, це правда. У вас залишається ризик знову розвинути в себе цей стан, особливо якщо ви зіткнетеся з певними тригерами з довкілля, які, як свідчить сучасне дослідження, можуть впливати на експресію генів. Повторний вплив тригерів може увімкнути гени, які спричиняють хворобу Хашимото, і відновити аутоімунну атаку на щитоподібну залозу. Проте гени — це не наша доля.

Прихильники традиційної медицини наполягають на тому, що не можна зменшити нападу на щитоподібну залозу, але мій досвід, як власний, так і досвід моїх пацієнтів, а також досвід численних лікарів-клініцистів функціональної та інтегративної медицини, з якими я контактую, свідчить, що це не так.

На час визначення в мене діагнозу хвороби Хашимото я потерпала від хронічної втоми, надмірної ваги, випадання волосся, синдрому подразненого кишківника, зап’ясткового тунельного синдрому, болю в суглобах, кислотного рефлюксу, запаморочення, хронічного кашлю, множинних алергій, здуття живота, підвищеної тривожності, прискореного серцебиття, нестерпності холоду, вугрів та ще багато чого. Я із задоволенням повідомляю, що один по одному всі мої симптоми зникли. Наразі в мене чимало волосся на голові та кмітливих ідей у голові. Я радісна, зосереджена, спокійна та енергійна, і нарешті можу заходитися коло цікавої для мене справи.

Фахівці частенько кажуть, що якщо маєте хворобу Хашимото, то це вже назавжди, але це все одно, як сказати, що той, хто мав інфекцію сечовивідних шляхів, завжди її матиме. Така інфекція піддається лікуванню, але, звичайно, ви завжди можете заразитися нею ще раз, якщо знову стикнетеся з бактеріями — її збудниками. Наявність у нас сечовивідних шляхів і те, що ми є жінками, ставить нас під загрозу зараження цих шляхів, так само як наявність щитоподібної залози та генетична схильність до розвитку її аутоімунного захворювання ставить нас під загрозу виникнення хвороби Хашимото.

Звичайно, подібно до того, як ми можемо, запобігаючи інфекціям сечовивідних шляхів, вживати запобіжних заходів — як-от «підкислюючи» сечу, використовуючи певні профілактичні добавки D-манози або екстракту журавлини, додержуючи належної гігієни сечовиділення та використовуючи ферменти для руйнування утворених колоніями бактерій біоплівок, які сприяють хронічним рецидивам інфекцій, так само ми можемо використовувати цілеспрямовані стратегії, запобігаючи загостренню хвороби Хашимото. Пам’ятайте, що гени — це не наша доля. Рекомендований у цій книжці підхід, заснований на втручанні в першопричини хвороби, навчить вас не лише уникати впливу тригерів, а й того, як стати стійкішими до цього впливу.

Чим відрізняється мій підхід

Тоді як система охорони здоров’я спирається на хворих людей (зрештою, саме хвороби змушують нас раз у раз повертатися до клінік і аптек), моєю метою є показати, як ви можете почуватися краще завдяки вибору способу життя та усуненню першопричин свого стану, щоб ви могли зменшити залежність від медичної системи. Зрештою, хоча ліки й можуть лікувати хворобу, зміни способу життя — це справжній шлях до оздоровлення.

Я пристрасно прагнула, створюючи свою першу книжку, щоб вона дала людям надію та інструменти для відновлення здоров’я, і дуже тішилася з того, що отримала навзаєм численні історії успіху людей, які стали почуватися краще, відновили здоров’я й досягли ремісії, прочитавши мою книжку.

Написати книжку, яку ви наразі читаєте, я вирішила після того, як 2014 року познайомилася на своїй лекції в Чикаго з Терезою, однією з моїх чудових читачок. Тереза досягла надзвичайного поліпшення власного здоров’я завдяки книжці «Тиреоїдит Хашимото», але вона мала до мене особливе прохання:

Я дуже вдячна вам за вашу книжку, і мені сподобалося доскіпуватися самій до способів поліпшення здоров’я. Та для мене було б набагато простіше й заощадило б чимало часу, якби ви змогли просто дати мені конкретний протокол. Які саме добавки слід уживати? Чи задумувалися ви над тим, щоб створювати добавки спеціально для людей з хворобою Хашимото? Чи можете ви сказати мені, що саме я мушу їсти, а чого уникати?

Терезине прохання відображало запити багатьох інших читачів. Хоча деякі люди казали, що їм подобається дізнаватися все про хворобу Хашимото й працювати з DIG-AT-IT, щоб з’ясувати індивідуальні причини хвороби, багато було й таких, кого обтяжувала потреба дошукуватися причин негараздів із власним здоров’ям — вони хотіли мати для себе спрощений протокол. І ось так народилася концепція книжки «Протокол Хашимото».

Раніше я дуже обережно ставилася до того, щоб рекомендувати конкретні добавки чи певні дієти, і дозволяла людям самим робити вибір. Мені завжди подобалося дошукуватися до всього самій, і я хотіла надати людям таку саму преференцію. Одначе зустрічі з такими читачами, як Тереза, та індивідуальна робота з пацієнтами змусили мене усвідомити, що, хоча багатьом людям подобається дізнаватися все, що тільки можна, про свій стан, і застосовувати DIG-AT-IT для визначення першопричин власної хвороби, інші почуваються цим обтяженими.

Звичайно, мені, як людині надто скрупульозній щодо власного здоров’я, попервах це було дещо важко зрозуміти, допоки я стала навчатися пілатесу в дуже старанної інструкторки. Ця жінка була блискучим фахівцем і, здавалося, знала все про будову та фізіологію системи органів руху людини, проте її знання було даремно витрачене на мене. Під час нашого першого заняття вона розповіла все про кожен м’яз, який працював під час кожної вправи, і навіть дала мені теку з домашнім завданням з пілатесу, яке я мала виконати. Але все, чого я хотіла, це лише мати гарний вигляд у купальнику. Мене насправді не хвилювала наука, яка стоїть за цим, чи те, як вправа, яку я виконувала, впливає на прямий м’яз живота чи сідничний м’яз. Я не прагнула стати фахівцем з пілатесу!

Тоді я зрозуміла, чому Тереза та чимало інших пацієнтів воліли мати для себе певний план дій. Стало очевидним, що для того, щоб по-справжньому допомогти якомога більшій кількості людей, мені треба детальніше опрацювати й удосконалити свій протокол. Книжка в ваших руках — результат років навчання та клінічних досліджень. У ній містяться найновіші й найсучасніші наукові результати й передові методи лікування хвороби Хашимото, ця книжка є кульмінацією моєї пристрасної праці та підсумком життєвого досвіду, і я із задоволенням ділюся нею з вами.

«Протокол Хашимото» містить конкретні протоколи, історії успіху та рецепти, за допомогою яких ви можете відновити своє здоров’я. Цю книжку великою мірою написано завдяки моїм однодумцям зі створених мною в соціальних мережах спільнот, оскільки багато хто з них щедро ділився звітами про власний успіх з надією, що вони допоможуть іншим людям розкрити першопричини їхньої хвороби. Ви познайомитеся з ідеями цих людей та їхніми історіями на сторінках цієї книжки!

У цій книжці, окрім запропонованого плану поліпшення вашого самопочуття за допомогою пошуку індивідуальних тригерів хвороби, увага приділяється також тому, як підвищити стійкість організму до їхнього впливу, щоб запобігти загостренню, навіть якщо ви знову зіткнетеся із впливом цих тригерів. Ця книжка зосереджена на тому, щоб допомогти вам:

• Досягти ліпшого самопочуття

• Послабити аутоімунні атаки на організм

• Знайти індивідуальні тригери

• Відновити здоров’я

Для тих, кого цікавить медичний аспект проблеми, хто хоче глибше зрозуміти, що саме з ним відбувається й чому, я додала в книжку й наукові розділи, а також докладний протокол та посібник з тестування, які дають змогу глибше дошукатися до особливостей свого організму, якщо ви цього забажаєте.

Я дуже радію з того, що ви тут, і ще більше радітиму поліпшенню вашого здоров’я та всього вашого життя після того, як ви самі візьметеся на нього впливати. Тож розпочнімо створювати вашу історію успіху!

Частина I. ЩО ТАКЕ ХВОРОБА ХАШИМОТО ТА ПІДХІД ДО ВИЗНАЧЕННЯ ЇЇ ПЕРШОПРИЧИН

Розділ 1. Моя історія успішного подолання хвороби Хашимото. Як створити власну історію успіху

Коли мені 2009 року визначили діагноз хвороби Хашимото, я працювала фармацевтом-консультантом у Південній Каліфорнії в одній із агенцій, яка допомагала людям з обмеженими можливостями жити повноцінним життям.

Я була частиною команди, до якої входили лікарі, медсестри, психологи, менеджери, біхевіорист та психіатр. Завданням нашої команди було з’ясовувати основні медичні, ситуативні, поведінкові, фармакологічні та психологічні проблеми, які могли впливати на здоров’я наших пацієнтів.

Більшість із них не могла точно висловити, що саме з ними відбувається, тож часто й густо ми могли дізнатися, що щось негаразд, лише через те, що вони виявляли агресію, поводилися нестримано або відмовлялися від співпраці. Я була єдиним фармацевтом у цій команді й мала справу з тисячами пацієнтів.

Хоча офіційно я обіймала посаду фармацевта-консультанта, насправді я вважала найважливішою частиною своєї праці допомогу людям з обмеженими можливостями, які не могли чітко сформулювати те, що їх непокоїло. Я намагалася переконатися, що вони дістають якнайбільшу можливу користь від ліків, що вони не вживають надмірної кількості цих ліків і мають доступ до препаратів, які потенційно можуть їм допомогти, тобто, що вони отримують належну допомогу, на яку заслуговують.

Багатьом пацієнтам доводилося призначати сильнодійні психотропні препарати, якщо їхні опікуни вважали, що хворі стають неадекватними, агресивними чи занадто галасливими. Наша праця полягала в тому, щоб запобігати таким випадкам.

Мені подобалася моя праця, і я з радістю розпочинала щоранку свій робочий день. Я захищала тих, хто мовчки страждав, і вважала своїм життєвим призначенням допомогти цим людям, але, як і мої пацієнти, я теж по-своєму страждала.

Я мала незручні проблеми, якими воліла не ділитися з іншими: кислотний рефлюкс, який виявлявся хронічним кашлем у найменш підходящу для цього хвилину (під час консультацій пацієнтів, презентацій тощо), синдром подразненого кишківника (СПК), який зробив туалет моїм «другим кабінетом», підвищена тривожність, яка змушувала мене обливатися холодним потом, коли наставала моя черга виступати на нарадах команди й підстрибувати на місці щоразу, коли хтось стукав у двері мого кабінету, постійні судоми в ногах та м’язовий біль. Попри все інше, я мала зап’ястковий тунельний синдром обох рук, який так мені дошкуляв, що я мусила носити на зап’ястках бандажі, щоб мати змогу працювати, і мені навіть доводилося використовувати програму для диктування під час написання електронних листів та звітів. Мій сорокагодинний робочий тиждень і дорога на роботу мене вкрай виснажували. Я мріяла в вільний час танцювати зі своїм чоловіком та зустрічатися з друзями в розважальних закладах Лос-Анджелеса, вивчати якусь мову й писати, але, коли я приходила додому, мені вистачало сили лише на те, щоб попоїсти й заснути на дивані перед телевізором.

Я не розуміла, як пацієнти з інвалідністю можуть щодня відвідувати групові заняття чи працювати по сорок годин на тиждень. Я була «працездатною» молодою жінкою, а мені треба було щовечора лягати спати до двадцять першої години, щоб я змогла прокидатися о восьмій ранку й працювати з дев’яти ранку до п’ятої години вечора.

Я з виду показувала цілком нормальною. Хоча почувалася незграбною, проте не мала надмірної маси або її нестачі й пересувалася на власних ногах без милиць. У мене було розкішне волосся, на мені не було видимих ран, висипки чи якоїсь пов’язки, які давали б комусь привід думати, що зі мною щось не так.

Праця з людьми з обмеженими можливостями навчила мене цінувати те здоров’я, яке я мала, але водночас моє співчуття до них змушувало мене вважати не вартим уваги власне страждання. Я завжди насамперед переймалася потребами інших, тож було цілком природним, що мене приваблювала моя професія, пов’язана з лікуванням людей, але, на жаль, турбота про інших змушувала мене нехтувати турботою про себе саму.

Я намагалася ігнорувати власні проблеми зі здоров’ям, але дійшло до того, що вже щодня почувалася нездоровою, і це стало заважати роботі, яка мені подобалася, моїй здатності бути гарною дружиною й моїм мріям створювати позитивні зміни в світі навколо себе.

Мої симптоми лише наростали. У мене виникла алергія на все, вкупі з моїм улюбленим собакою та всіма рідними мені змалечку деревами та кущами Каліфорнії. Я повсякчас мерзла. Я зненацька виявила, що вживаю купу ліків — засобів, які пригнічують кашель, ліків проти кислотного рефлюксу, нестероїдних протизапальних препаратів (НПЗП) та ліків проти алергії — які, звичайно, мали численні побічні ефекти!

Найгірше було те, що я втрачала пам’ять. Коли я навчалася в школі, в коледжі та в виші, мені було варто лише поглянути на сторінку в книжці, щоб пригадати все, що я раніше там прочитала. Я завжди була надзвичайно кмітливою й моторною, я могла пригадати деталі розмов, які відбувалися роками раніше.

Проте нині я спостерігала в себе жахливе потьмарення свідомості. Я заходила до кімнати й не могла пригадати, навіщо туди зайшла. Я часом не могла згадати найзвичайнісіньких слів («Знаєш, ця пухнаста тваринка? Ну, так, кіт!»). Це було по-справжньому страшне відчуття, і воно так мене занепокоїло, що я склала тест, щоб унеможливити деменцію. Мене також виснажувало намагання приховати мої незручні проблеми з пам’яттю від людей, які мене оточували. Я вважала, що мені це добре вдається, допоки якось мій чоловік заявив мені: «Ну, люба, я знаю, яка в тебе пам’ять, тож вирішив записати для тебе дещо, щоб ти нічого не забула». Я була спантеличена. Я відчувала, що втрачаю свою особистість і свій розум, а тепер і інші люди стали це помічати.

«Ну, ви просто постаршали...»

Я ходила по численних лікарях з надією дістати відповіді на свої проблеми, але більшість із них казала мені, що всі симптоми, які я відчуваю, були «нормальними», «не вартими уваги», а деякі з лікарів припускали: «Можливо, ці симптоми існують лише в вашій уяві». Мені приписували ліки проти алергії, кислотного рефлюксу й навіть антидепресант проти «тривожності».

Однією з найкумедніших відповідей, яку я дістала, було: «Ну, ви просто постаршали. Ми зазвичай з віком утрачаємо пам’ять, швидко втомлюємось і набираємо масу». Варто нагадати, що мені тоді було двадцять шість років. До того ж я вважала себе взірцем здорового способу життя. Я майже ніколи не їла поза домівкою й готувала більшість страв сама, обираючи для цього натуральні крупи, нежирний набіл та мінімальну кількість червоного м’яса. Я частенько приносила на роботу домашнє печиво, булочки та пироги, щоб пригостити колег, я полюбляла випікати цільнозернове печиво для чоловіка й навіть спеціальні ласощі з цільної пшениці для нашого собаки.

Я так старалася бути здоровою. Під час обіду я виходила на прогулянки з колегами, частенько відвідувала тренажерну залу, повертаючись додому з роботи (але все це мене ще більше втомлювало). Я не курила й уживала алкоголь у виняткових ситуаціях. Одначе я почувалася занадто втомленою, щоб вести соціальне життя, бо мене виснажували навіть повсякденні справи, як-от прибирання оселі!

Я стала вважати, що моє життя є саме таким і я просто мушу його прийняти. Я звикла до СПК, здуття живота та постійної втоми. Я звикла прокидатися, ходити на працю, приходити додому, їсти й спати, не маючи достатньо енергії для здійснення своїх мрій про подорожі, спілкування з людьми, вивчення чогось нового та зміну світу.

На той час, коли мені виповнилося двадцять сім, я відчувала симптоми вже майже протягом десяти років і мій стан постійно погіршувався. Те, що розпочиналося як незначні симптоми, які з’являлися й зникали, мінімально впливаючи на повсякденне життя, тепер стало це життя змінювати. Я відмовилася від відвідування лікарів — більшість із них говорила мені, що я маю депресію, стрес чи СПК і що я просто мушу навчитися жити з усіма тими симптомами, які маю. Інші стверджували, що всі ці симптоми існували лише в моїй уяві. Я була впевнена, що депресії я не маю, але вирішила прийняти той факт, що СПК, хронічна втома, втрата пам’яті та інші незрозумілі симптоми — це частина моєї долі. Я перестала шукати допомоги й страждала мовчки.

Проте мені ставало все гірше. У мене почалися напади паніки. Мій чоловік виходив на пробіжку, і якщо він не повертався через п’ятнадцять хвилин, я сідала в машину й їхала його шукати, побоюючись, що він потрапив у небезпеку або, що ще гірше, зустрів іншу жінку й утік разом з нею! Звичайно, я знала, що поводжуся нерозумно, але не могла стриматися.

Моє волосся втратило блиск і жмутами випадало (це стало важким ударом для мене, адже я полюбляла раніше милуватися своїм розкішним волоссям щоразу, коли зазирала в дзеркало). Моя шкіра зробилася сухою, у мене почали з’являтися зморшки та підпухли очі, моє обличчя повсякчас здавалося набряклим. Мені було двадцять з лишком років, я мала бути в розквіті сил, але почувалася старою й утомленою.

Здавалося, у мене була алергія на все на світі, хронічний кашель не давав мені спати вночі й зводив мене з розуму. Мені доводилося постійно носити бандажі для зап’ястків, і я повністю припинила займатися йогою, яка була моїм улюбленим хобі. Я була змушена обмежено приймати пацієнтів, робота з якими потребувала складання великої кількості документації. Хоча для мене улюбленою частиною моєї праці були саме зустрічі з пацієнтами віч-на-віч і всебічне з’ясування їхніх потреб.

Зрештою, з мене було вже досить. Я лише нещодавно вийшла заміж, а тепер відчувала, що моє здоров’я й життя руйнуються. Мій чоловік і мої рідні були вражені тим, що мені, здавалося, стає дедалі гірше. Хронічний кашель доводив мене до нестями. Пам’ятаю, як я признавалася колезі: «Я готова ледь не втяти собі голову, якщо від цього припиниться кашель». Я заходилася відчайдушно давати собі раду.

Гадаю, ви мене розумієте.

Я вирішила знову вдатися до пошуку потрібного мені лікаря, але цього разу вже була досвідченішою. Моя праця з пацієнтами як фармацевта-консультанта допомогла мені зрозуміти, що лікарі, хоча більшість із них ставилася до мене доброзичливо, не знають усього про мій організм. Мені треба було почати самій захищати себе, щоб дошукатися причин розладу свого здоров’я.

Я відвідувала всіляких лікарів і просила скласти діагностичні тести, шукаючи відповіді на те, чим спричинені мої основні симптоми. Деякі лікарі були надзвичайно турботливі й співчутливі, інші ставилися до мене зневажливо, але мене це не стримувало, і я не зупинилася доти, аж доки таки дістала відповіді на свої запитання.

Нарешті — діагноз

Урешті я дізналася, що маю аутоімунний тиреоїдит Хашимото, який призвів до субклінічного гіпотиреозу, відомого також як легка недостатність щитоподібної залози. Нарешті мені стала відомою причина втрати волосся, емоційного дисбалансу, тривожності, втоми та більшості інших симптомів. У чомусь мені полегшало, коли визначили діагноз, але водночас я була дуже засмучена. Я була молодою медичною працівницею, намагалася щосили бути здоровою, і все-таки мій організм підвів мене. Зрештою, згідно з загальноприйнятим у медицині уявленням, мій власний організм атакував сам себе, мій стан дістав зрозуміле пояснення, і нічого не можна було вдіяти, щоб зупинити цей напад.

Перші тижні були для мене сповненими відчуття горя. Я скаржилася своєму чоловікові, мамі та найкращій подрузі, що ніколи не почуватимуся ліпше, не матиму дітей і не матиму гарного вигляду (я втратила понад третину волосся й фарбувалася під блондинку та робила об’ємну стрижку, щоб прикрити прогалини, але вони однак здавалися мені помітними).

Проте якось уранці я прокинулася з думкою про своїх пацієнтів. Якщо вони змогли сприйняти все своє обмеження й рухаються далі, то я теж зможу зробити те саме. Я вирішила, що якщо вже змушена жити з хворобою Хашимото, то буду якомога здоровішою людиною з цією хворобою.

На ту пору я проводила багато часу на веб-сайті PubMed, який містить найбільшу базу даних клінічних випробувань і статей з результатами медичних досліджень. Багато моїх пацієнтів мали рідкісні розлади, для яких не було чітко визначеного оптимального лікувального підходу, і часто-густо корисну інформацію можна було здобути лише з представлених на сайті результатів досліджень та наукових статей. Я використала ту саму методологію для пошуку інформації про хворобу Хашимото й аутоімунних захворювань.

Я також стала відвідувати форуми для спілкування пацієнтів, бо саме пацієнти часто й густо першими повідомляють про позитивний чи негативний досвід усіляких видів лікування. Я не з чуток знала, що саме пацієнти завжди мають найціннішу інформацію, іноді за кілька років до того, як цю інформацію приймають за медичний факт.

Сподіваючись на досвід пацієнтів, я почала досліджувати хворобу Хашимото. На сайті PubMed і форумах пацієнтів я сподівалася знайти інформацію про інноваційні способи лікування, а також про потрібні зміни способу життя. Коли я навчалася на фармацевта, викладачі завжди наголошували, що, якщо йдеться про хронічні захворювання, подеколи замість ліків слід застосовувати зміни способу життя, а в задавнених — застосовувати такі зміни нарівні з ліками. Цей підхід я використовувала, коли стала фармацевтом-консультантом. Наша команда завжди розпитувала пацієнтів про спосіб життя, перш ніж обирати для них рецепт.

У разі депресії перш ніж призначати селективні інгібітори зворотного захоплення серотоніну (СІЗЗС), ми запитували, чи мав пацієнт певні рекомендації до способу життя й чи звертався до психотерапевта. Якщо людина вже пила ліки, ми з’ясовували чи могла б їй допомогти психотерапія. Під час цукрового діабету другого типу, перш ніж призначати метформін, ми запитували, чи надавали пацієнту консультації щодо харчування.

Ви зрозуміли ідею. Практично для кожного загального захворювання є рекомендації до способу життя. Але на той час я не змогла знайти рекомендацій щодо способу життя під час хвороби Хашимото та аутоімунних захворювань. Я намагалася звертатися до надійних перевірених джерел — книжок і статей на цю тему, але вони мені не допомогли. Мені не зміг у цьому допомогти ніхто з моїх колег, ніхто з лікарів і навіть ендокринолог, у якого я консультувалася.

Від більшості лікарів я мала таку відповідь: «Якщо у вас є гіпотиреоз, спричинений хворобою Хашимото, вживайте синтетичні гормони щитоподібної залози, щоб замінити ті гормони, яких ваш організм уже не виробляє. Потім, коли ваша щитоподібна залоза ще більше пошкодиться, ми збільшимо вашу дозу ліків. А що ви маєте підвищений ризик розвитку інших аутоімунних захворювань, то ми також контролюватимемо вас і щодо них. З одним аутоімунним захворюванням шанси на розвиток іншого зростають».

Хоча всі ці люди були дуже доброзичливі до мене (деякі з них були моїми близькими друзями й колегами), я бачила, що стосовно хвороби Хашимото існує величезна прогалина в знанні про неодмінний під час цієї хвороби спосіб життя. Ось чому я вирішила змінити цю систему.

Визначення першопричин.

Іноді пацієнти знаються на цьому найліпше

У 2006 році, коли я працювала фармацевтом, один з моїх пацієнтів повідомив, що аналог антидепресанту велбутрину не працює так само, як фірмова версія цього препарату. Я обміняла пацієнтові препарат на його фірмову версію й подала звіт до Управління з контролю за харчовими продуктами та ліками (FDA). Протягом місяця ще двоє пацієнтів звернулися до мене з такими самими претензіями, і я щоразу подавала про це звіт у FDA.

Лише через три роки, 2009 року, ця інформація потрапила до клінічних баз даних, а в жовтні 2012 року — до загальнодоступних джерел, лише тоді FDA нарешті вирішило відкликати цей аналог препарату.

Це означає, що офіційній медицині знадобилося майже шість років (!), щоб з’ясувати просте питання, у якому один з моїх пацієнтів розібрався лише за кілька днів, почавши вживати ліки. Це лише один невеличкий приклад. Потрібен час, щоб зчинити певні зміни в такій громіздкій системі, як медична галузь.

А чи є якісь речі, які ви помітили щодо вашого здоров’я й які ігнорує медична система?

Продовження пошуку потрібних змін способу життя

Я не була переконана, що на цьому треба ставити крапку. Як медичний консультант, я пересвідчилася, що лікарі, звичайно, знають не все. Серед багатьох прикладів була маленька дівчинка з ДЦП, яку скерували до нашої команди через бурхливі спалахи агресії та крики. Лікарі хотіли призначити їй нейролептики, але наша команда виявила, що вона насправді потерпає від болю, і рекомендувала для початку лікувальну гімнастику. За кілька тижнів дівчинка повернулася до свого попереднього спокійного й доброзичливого поводження. Агресивні спалахи — то був її спосіб реагувати на біль, а ліки, мабуть, просто заспокоїли б її, не позбавивши від болю! Можливо, існувала якась нова інформація про Хашимото, невідома для пересічних лікарів та пацієнтів.

Я взялася за дослідження, щоб знайти методи втручання в спосіб життя, які могли б допомогти в моєму розладі щитоподібної залози. Невдовзі я натрапила на перспективну статтю, яка пов’язувала целіакію з хворобою Хашимото (я зацікавилася, чи не треба мені змінити дієту?). Я взяла з собою статтю на зустріч з ендокринологом (на яку чекала майже два місяці), щоб переконатися, що роблю для себе все, що можу, і рухаюся в правильному напрямі.

Ендокринолог, з яким я зустрілася, поставився до мене дуже добре, але ще раз наголосив, що все, що я можу зробити, це вживати ліки для заміщення гормонів щитоподібної залози. Він навіть сказав, що більшість моїх симптомів, вкупі з випаданням волосся та моїм настроєм, не пов’язана з щитоподібною залозою. І що мою путь визначено наперед — імунна система й далі атакуватиме мою щитоподібну залозу, і я муситиму збільшувати дозування ліків, аж поки моя залоза буде повністю знищена. Для мене також існує чималий ризик розвитку іншого аутоімунного захворювання, яке потенційно може бути доволі важким, як вовчак або розсіяний склероз, але дієта, як запевнив мене лікар, не має до цього жодного стосунку й я нічого не можу вдіяти для поліпшення свого стану. Він виявив розуміння того, що я намагаюся це переоцінити й маю надію на краще, але водночас приголомшив мене, що я просто маю чекати, спостерігати й нічого не робити, поки моя імунна система атакує організм.

Тож я повернулася додому з рецептом на ліки й розплакалася. Я думала про вовчак (ми витратили на вивчення цієї хвороби чимало часу, коли я навчалася), облисіння та неможливість народити дітей, і відчувала, що втрачаю сподівання на краще.

Проте я, однак, не здалася. Я не припиняла пошуків і перетворила себе на піддослідну морську свинку. Випробовувала всілякі альтернативні інноваційні способи зміни стилю життя й методи функціональної медицини. Відстежувала результати за суб’єктивними симптомами та об’єктивними показниками стану щитоподібної залози, як-от рівень антитіл, частота серцевих скорочень, артеріальний тиск та рівень тиреотропного гормону (ТТГ). Я втрутилась у власну біологію.

Більшу частину 2010 року я витратила на випробування всіляких засобів лікування, серед них і низькі дози імуномодулювального препарату налтрексону, синтетичні препарати гормонів щитоподібної залози, дегідроепіандростерон (DHEA), прогестерон та прегненолон (ви можете дізнатися більше про це в моїй першій книжці «Тиреоїдит Хашимото»). Деякі мої симптоми послабшали з уживанням цих засобів — зрештою, погода в Південній Каліфорнії стала здаватися мені теплішою, і моя пам’ять і енергійність поліпшилися. Проте я й далі потерпала від рефлюксу, СПК, здуття живота, зап’ясткового тунельного синдрому, головного болю та алергії. Тоді я зрозуміла, що потрібен цілісний підхід. Я не просто робила щось одне, щоб поліпшити свій стан — я робила для цього безліч усіляких речей!

У 2011 році я нарешті змогла відзначити неабияке поліпшення свого стану. Я дала собі на Новий рік обіцянку, що робитиму все можливе, щоб відновити своє здоров’я. Я стала співпрацювати з лікарем інтегративної медицини, який запропонував мені вилучити глютен та набіл з мого раціону, і зміни від цього були надзвичайними. Протягом трьох днів кислотний рефлюкс, здуття живота та СПК у мене зникли. Спираючись на власне дослідження й дальші вказівки інших фахівців, я стала використовувати добавки й змінювати свій раціон. Зап’ястковий тунельний синдром зник за кілька тижнів, а моя тривожність знизилася протягом кількох місяців. Це мотивувало мене не припиняти лікування.

Я вела детальний щоденник свого дослідження й прогресу свого стану. Зрештою, потьмарення свідомості ускладнює запам’ятовування, тож я хотіла бути впевненою, що мені не доведеться шукати ту саму інформацію знову й знову.

Вітаю читачів, які дошукуються першопричин

Якщо ви прочитали мою першу книжку, я рада дізнатися, що ви знову тут зі мною й довіряєте мені запропонувати вам іще більше рекомендацій з конкретними розробленими для вас протоколами, які допоможуть підтримувати печінку, наднирники та кишківник. Я сподіваюся, що ця книжка дасть вам рекомендації щодо дієти та модифікацій способу життя й додаткові протоколи (серед них конкретні рекомендації до певних брендів), щоб допомогти вирішити будь-які проблеми зі здоров’ям, які ще в вас залишилися, та ті, з якими ви ще можете зіткнутися надалі. Як і більшість моїх однодумців зі спільноти «Бунтівників проти першопричин хвороби», ви виявите, що навіть якщо додержували плану, запропонованого в моїй першій книжці, ви можете дістати певну користь від застосування 90-денного протоколу, який подано в «Фундаментальних протоколах» цієї книжки. Якщо симптоми залишаться навіть після того, як ви його виконаєте, ви зможете звернутися до «Розширених протоколів», щоб зарадити проблемам, які виникли через інфекції, вживання ліків та з інших причин. Я рада надалі супроводжувати вас у вашій подорожі!

Урешті я в підсумку зібрала чималу кількість матеріалів про те, як можна вирішити проблему з хворобою Хашимото, і ці матеріали здалися мені занадто цінними, щоб використовувати їх лише для себе. Заохочена моєю мамою та чоловіком (двома моїми найбільшими прихильниками), я вирішила перетворити свої нотатки й щоденники на посібник для пацієнтів. Мій чоловік уже написав дві книжки, де докладно описував свій досвід участі в ультрамарафонах, і закликав мене теж написати про власний досвід.

У написанні книжки мені допомагала мама, яка була раніше лікарем у Польщі й завжди цікавилася досягненнями медицини. Вона також турботливо довела мене до завершення праці над книжкою, і ми змогли перекласти її польською мовою та поділитися нею з моїми кузенами й тітками, які також мали діагноз хвороби Хашимото.

Я змогла ввійти в ремісію в січні 2013 року, а посібник для пацієнтів «Тиреоїдит Хашимото. Зміни способу життя для визначення та усунення першопричин захворювання» був опублікований 31 травня того самого року. Нарешті я відчула, що моя боротьба за своє здоров’я має вищу мету. Після того як мені вдалося відновити здоров’я, я змогла перетворити минуле випробування на справу свого життя, навчаючи дедалі більше людей і надаючи їм можливість повернути здоров’я.

Наразі я маю надію, що зможу допомогти вам зробити важливий поворот у вашому житті, спонукаючи до кроків, які послаблять симптоми хвороби й, сподіваюся, усунуть їх. Проте я можу лише спробувати накреслити план дій, я не можу робити за вас зміни в вашому житті — ви самі маєте втілити цей план у життя. Ваші справи можуть поліпшитися, але зміни мають виходити від вас. Погляньмо, як ви можете підготуватися до створення власної історії успіху.

Забезпечення власного здоров’я

Перший крок до контролю за власним здоров’ям полягає в тому, що треба поставити перед собою певну мету. Ми згодом зосередимося на тому, як ви тепер почуваєтеся, а тепер з’ясуймо, чого ви прагнете. Якщо в вас ще нема щоденника здоров’я, наразі саме чудовий момент, щоб започаткувати його. Щоденник — це один з найкращих способів відстежувати ваш прогрес і будь-які перешкоди та успіхи. Якщо ви надаєте перевагу сучасним технологіям, то можете вести щоденник у комп’ютері, якщо ж ви, як і я, прихильник старої школи, то можете скористатися зошитом. Хоч би що ви обрали, насамперед оберіть метод ведення журналу, якого ви, ймовірно, додержуватимете. Почніть з обдумування відповідей на такі запитання:

Якою є ваша мета щодо здоров’я?

Ви хочете бути енергійнішими?

Ви хочете скинути зайвих двадцять фунтів?

Ви хочете, щоб у вас відновився ріст волосся?

Шлях ураженої цілительки

Ще маленькою дівчинкою я мріяла допомагати іншим людям. Я захопилася наукою, дізнавшись про її методи ще в початковій школі, і мріяла присвятити науці своє життя, як Марія Кюрі, мій кумир, перша жінка, яка отримала Нобелівську премію.

Я зацікавилася фармакологією в середній школі й частенько в вільний час читала мамині посібники з медицини. Я хотіла знаходити ліки проти всіляких захворювань, щоб допомагати людям, і вирішила стати фармацевтом. Попервах я планувала зосередитися на психічному здоров’ї (за молодих літ я сама пережила депресію через недіагностовану хворобу щитоподібної залози), але мені перешкодив мононуклеоз, який виснажив мене й позбавив змоги зосередитися на навчанні.

Відтоді як у мене виявили цю інфекцію, я стала спостерігати погіршення свого здоров’я й часто-густо жаліла сама себе. Чому саме я? Чому я мушу так страждати й зазнавати таких випробувань?

Я не знаходила в цьому сенсу, допоки одного разу стала обговорювати свої проблеми з відомим лікарем, який на той час уже не працював. Він сказав мені, що протягом своєї кар’єри зміг надати допомогу багатьом пацієнтам, які не могли взяти її від інших лікарів. Цей успіх у своїх пацієнтів він приписував не так своєму розуму, а радше тому, що він сам потерпав від хвороби. Власне страждання змушувало його дізнаватися все, що він тільки міг, про свою хворобу, й краще піклуватися про пацієнтів, яких лікував.

Дехто міг би поставитися до цього з недовірою, але для мене його одкровення стало осяянням. Я зрозуміла, що наразі маю мету й що я маю проблеми зі здоров’ям для того, щоб могла їх подолати, а потім допомогти іншим людям зробити те саме. Це був мій шлях, шлях ураженої цілительки. Моє страждання й мій біль привели мене до потрібних рішень, і цей біль нагадує мені про біль і страждання, яких зазнають мої пацієнти й читачі, допомагаючи мені бути кращою цілителькою. Дивно, але коли я прийняла свій шлях ураженої цілительки, яка мала перемогти свою хворобу й допомагати іншим, це дало мені змогу пришвидшити власне одужання та наблизити власне щастя.

Можливо, замислившись над теперішнім станом здоров’я, ви зможете зрозуміти, як хвороба зможе прислужитися певній меті в вашому житті? Можливо, ваша хвороба — це знак організму про те, що вам треба сповільнитись і проводити більше часу зі своїми дітьми чи постарілими батьками. Або, можливо, це знак про те, що ви не виконуєте свого призначення в житті.

Замисліться над тим, чому ви хочете одужати. Можливо, ваші причини цілком конкретні. Ви хочете відростити волосся, щоб мати чудовий вигляд на весіллі кузена? Ви хочете мати достатньо енергії, щоб мати змогу гратися зі своїми дітьми протягом п’ятнадцяти хвилин, не втомлюючись, чи виконувати вправи, не відчуваючи від цього виснаження?

Не засуджуйте себе й не шкодуйте про свої відповіді. Цілком нормально просто хотіти мати гарне волосся або достатньо енергії, щоб, не втомлюючись, ходити по магазинах чи нарешті вбратися в сексуальну сукню. Вам не треба ставити собі за велику мету порятунок цілого світу, щойно ви видужаєте. Почніть із себе й зробіть себе кращими, і доволі скоро ви зрозумієте, що хочете зробити більше добра для світу. Приділіть час собі Більшість із нас повсякчас зайнята, а це означає, що ми маємо обмаль часу на саморозвиток. Наприклад, переважна більшість мам не знаходить часу для себе. Вони прокидаються рано, щоб підготувати дітей до школи або доглядати й годувати малюків, вони намагаються підтримувати своїх близьких, батьків та родичів, вони відповідають «так» на вимоги начальства, клієнтів та колег (хай би чого це їм коштувало), вони відвідують дитячі свята й вечірки з друзями, навіть коли почуваються вкрай виснаженими. Їхній «вільний час» витрачається на те, щоб у будинку було охайно, і, якщо пощастить, на догляд за собою, щоб мати презентабельний вигляд для інших, аж поки вони виснажені падають у ліжко, аби наступного дня все повторилося знову. Проте от у чім річ — попри те, одружені ви чи самотні, маєте дітей чи ні, одужання не може відбутися, якщо ви постійно почуваєтеся спустошеними, а виснажлива метушня, зрештою, заважатиме не лише здоров’ю, а й здатності піклуватися про інших. Ледь помітні сигнали, як-от почуття роздратування або пригніченості, коли вашому чоловікові, дітям, друзям, начальникові чи батькам щось потрібно від вас, є ознакою того, що ви недостатньо піклуєтеся про себе. Пам’ятайте, порожня посудина не може нічим наповнити іншу. Ви мусите спершу наповнити себе, і я закликаю вас наповнювати себе такою кількістю турботи про себе, щоб, коли настане час піклуватися про інших, ви віддавали їм від свого переповнення, і тоді ви віддаватимете себе іншим з легкою душею. Ось чому нині, коли ви розпочинаєте читати цю книжку й виконувати її протоколи, я хочу, щоб ви приділяли собі щонайменше одну годину на день. Я знаю, що це буде непросто, і година для вас звучить як вічність, але намагайтеся чимдуж. Приділіть цей час собі й тому, що вам подобається робити. Проте ви, мабуть, запитаєте, як саме це можна зробити. Насамперед напишіть перелік усіх справ, які щодня поглинають ваш час. Зверніть увагу на всі неефективні моменти в вашому порядку денному. Дайте відповіді на такі запитання:

• Чи ходите ви до продуктового магазину щодня, бо щось забули купити, замість того щоб складати на кілька днів план харчування та список покупок?

• Чи ви витрачаєте по дві години щодня на приготування їжі й прибирання, замість того щоб за чотири години в вихідний зготувати страви на деякий час наперед і поприбирати?

• Чи ви зависаєте перед телевізором або в інтернеті годин по чотири, замість того щоб зосередитися на собі?

• Чи ви оплачуєте кожен свій рахунок окремо, замість того щоб це робити автоматично?

• Чи вам доводиться відкривати пошту, замість того щоб підписатися на повідомлення?

• Чи перевіряєте ви свою електронну пошту повсякчас протягом усього дня, замість того щоб перевіряти її щодня в призначений час?

• Чи прибираєте ви весь будинок самостійно, замість того щоб найняти покоївку чи попросити членів сім’ї вам допомогти?

• Чи сидите ви щодня в заторах по дорозі роботу й з роботи, замість того щоб добиратися громадським транспортом або попросити про гнучкий графік?

Я могла б перелічувати й далі, але, сподіваюся, ви мене зрозуміли. Нехай ця вправа привчить вас до думки, що ви маєте ставити свої інтереси на перше місце, або принаймні вгорі списку. Почніть думати про себе як про близького друга чи члена сім’ї, про когось такого, для кого ви завжди знаходите час і кидаєте все, щоб йому допомогти. Чи готові ви зробити те саме для себе?

Емпатія проти логіки

Ще один важливий крок, який створює підстави для поліпшення вашого стану, — з’ясування стосунків з вашою бідою. Ви засмучені своїм діагнозом? Ви витрачаєте занадто багато часу на бідкання з цього приводу? Хоча, звичайно, то цілком нормально — сумувати, дізнавшись про свій діагноз, але дослідження свідчить, що, витрачаючи занадто багато часу на жалість до себе, ви не зможете вжити відповідних логічних дій. Дослідження 2012 року, що його виконав Західний резервний університет Кейса, засвідчило, що співпереживання й логічне мислення вимикають одне одного. Це означає: якщо ви проймаєтеся жалем до себе, то можете урадити собі не найкраще логічне рішення про своє здоров’я. Ви можете вчинити щось відчайдушне, що може потенційно вам зашкодити. Ви можете вирішити, що вам більше нічого не допоможе й що нема жодної користі в випробуванні будь-якої в світі дієти, добавки чи протоколу. Або ви можете почуватися безсилими й шукати, хто вас порятував би, не усвідомлюючи, скільки ви самі насправді сильні.

З іншого боку, емпатія теж критично важлива для кожного, хто хворіє. Ось чому, попри те, визначили вам діагноз учора чи двадцять років тому, я закликаю вас приділяти якийсь час і смутку, а не придушувати свої емоції щодо свого стану. Виявляйте до себе таке саме співчуття, яке ви виявляли б до своєї мами, дочки, сестри чи близької подруги — ви цього варті. Знайдіть час, щоб утішити себе, заспокоїти та приголубити перед цією новою подорожжю, в яку вирушаєте. А потім ретельно підготуйтеся до дій.

Я розумію, що важко відокремитися від емоційного сприйняття стану свого здоров’я, але часом це може бути корисним і навіть неодмінним. Після того як ви дасте собі достатньо часу для переживання, я закликаю вас докласти максимум зусиль для того, щоб підійти до свого стану як об’єктивний науковець, упроваджуючи потрібні стратегії, відстежуючи свій прогрес і за потреби вносячи модифікації. Не переставайте працювати над поліпшенням свого стану, і ви цього поліпшення досягнете.

Чи буде у вас своя історія успіху?

Працюючи з пацієнтами в останні роки, я помітила кілька типових відмінностей у тих, хто врешті створює свою історією успіху в подоланні хвороби Хашимото, порівняно з тими, хто й далі потерпає від цієї хвороби. Особи, яким не вдається подолати хворобу, частенько виявляють таку поведінку:

• Прихильність до догми, яка заважає їм поліпшити їхній стан («Я не збираюся змінювати дієту, ковтати ліки, вживати добавки чи складати будь-яке тестування!»).

• Небажання інвестувати в себе чи в альтернативне лікування («Я не піду до лікаря, який не приймає моєї страховки, і не платитиму за цей дорогий тест чи добавку»).

• Постійне відвідування всіляких лікарів (збирають думки багатьох лікарів-практиків, але не виконують їхніх рекомендацій, або намагаються виконати кілька суперечливих рекомендацій водночас).

• Перфекціонізм і нереальне очікування («Я хочу повністю відмовитися від ліків і позбутись антитіл до щитоподібної залози протягом одного місяця змін свого способу життя після того, як двадцять років потерпав від хвороби Хашимото»).

• Сприйняття хвороби як частини своєї особистості, як способу привернути увагу інших людей або задовольнити якісь свої незадоволені потреби.

• Застигання на вивченні свого стану (витрачають безліч часу, щоб дізнатися якомога більше про свій стан, але не вживають жодних заходів. Ці люди знають усе про палеодієту, селен та кишкові інфекції, але так і не спробували застосувати дієту, придбати добавку або перевірити кишківник).

• Соціальна ізоляція та брак підтримки.

З іншого боку, найпоширеніші способи поведінки людей, які успішно змінили стан свого здоров’я, такі:

• Позитивне налаштування, здатність діяти.

• Прийняття підтримки від коханого, друзів, членів родини або соціальної мережі («Ми разом з тобою, люба!»).

• Вдячність за невеличкі здобутки й поліпшення та відзначення маленьких успіхів («Так! Моє волосся перестало випадати!»).

• Великі мрії («Я мушу одужати, бо маю написати книжку, сходити в гори, виховати дітей, дбати про собаку»).

• Заняття для подолання стресу (йога, вправи, плетіння).

• Бажання інвестувати в себе, бо ми того варті!

• Ведення нормального життя попри хворобу Хашимото.

• Звертання по допомогу до інших.

• Відмова від потреби повсякчас контролювати ситуацію.

• Відпочинок, коли відчувається в цьому потреба.

Ще одна важлива частина успіху, який я зауважила в членів моєї спільноти, — правильне мислення, уявлення про себе як про бунтівника, а не воїна. Яка тут різниця? Дозвольте пояснити.

Будьте бунтівником, а не воїном

Я часто-густо надибую людей, які використовують фрази на кшталт: «Я потерпаю від такого-то стану», «Я борюся з такою-то хворобою» і навіть «Я воюю з такою-то хворобою». Я вважаю, що такі висловлювання виснажують людину — врешті воювати й бути воїном означає постійно перебувати в стані війни.

Натомість я вважаю за краще називати себе та свою спільноту, яка успішно долає захворювання, «Бунтівниками проти першопричин хвороби». Бунтівники обстоюють власне здоров’я й роблять усе, що для них є найкращим, попри думку суспільства, скептиків та усталену медичну парадигму.

Бунтівники розуміють, що вони унікальні особистості, і їм треба поліпшити власне здоров’я й самопочуття. Вони розуміють, що їхня система ідеально пристосована для досягнення результату й що зміни мають виходити саме від них самих. Їм належить головна роль у ухваленні рішень про своє здоров’я та впровадженні змін у спосіб життя, і вони не йдуть за натовпом. Вони не йдуть на компроміс, коли йдеться про їхнє знання, їхні потреби та рішучість вилікуватися.

Бунтівниками проти першопричин хвороби можуть бути люди, у яких діагностували хворобу Хашимото або інший аутоімунний стан і які хочуть дізнатися про першопричини цього стану. Бунтівниками також можуть бути медики-практики, які знають, що лікування від хвороби Хашимото й аутоімунних захворювань не має обмежуватися простим наданням людині ліків, і розуміють цінність втручання в спосіб життя та функціональних засобів для відновлення здоров’я.

Бунтівники проти першопричин хвороби готові протистояти захворюванню, заявляючи:

«Я не харчуватимуся, як усі, і не робитиму того, що роблять усі, бо я хочу інших результатів, ніж ті, яких досягли всі інші».

«Я хочу бути здоровою та щасливою. Реклама не змусить мене їсти шкідливу їжу».

«Мені не скажуть, що я недостатньо гарна, бо не намащую своє обличчя й тіло хімікатами».

Бунтівники розуміють ту роль, яку вони відіграватимуть у власному одужанні. Коли люди вперше заходять на мій веб-сайт після діагностування у них хвороби Хашимото, їхнім першим запитанням є: «Де мені знайти лікаря, який зможе мені допомогти?». Ставити таке запитання цілком розумно, бо мати поряд із собою лікаря, який допомагає, дуже важливо, і я підкажу вам, як знайти «правильного» лікаря, але спершу хотіла б трохи переформулювати запитання.

Перш ніж шукати лікаря, який допоможе вам, запитайте себе: «Що я можу зробити, щоб допомогти собі?». Урешті ви найліпше знаєте себе, ви живете в своєму тілі й відчуваєте його найслабші сигнали — насправді ніхто інший не розуміє його мови краще за вас. Лише ви самі в змозі змінити свій раціон, уживати добавки та ліки, відпочивати, коли втомилися, і просити допомоги й підтримки, коли це потрібно. І ви можете прийняти вказівки, які я пропоную вам у цій книжці, і запровадити їх у своє життя або ні.

Пошук «правильного» лікаря

Хіба це не було б дивом, якби ми могли знайти такого лікаря, який дав би нам чарівну таблетку, від якої всі наші проблеми зникли б? Ми змогли б схуднути, відростити волосся, відновити енергійність — це може здатися казкою, але таке може статись і стається з багатьма людьми, які вживають гормони щитоподібної залози в правильному вигляді й за правильно підібраного дозування. (Докладніші вказівки до оптимізації ліків див. у розділі 8.)

Я рекомендую всім, хто має хворобу Хашимото, консультуватися з медичним працівником. Навіть якщо ви надзвичайно добре обізнані про цю хворобу або самі є медичним працівником, не завадить мати обізнану, об’єктивну людину, яка зможе обговорювати з вами різноманітні ідеї. Ми всі маємо певне упередження та вподобання, які можуть впливати на наші судження щодо власного здоров’я — отже, я закликаю вас знайти медичного працівника, який готовий працювати з вами й готовий допомагати знайти потенційні тригери вашого стану. Зрозуміло, що це не те саме, що мати позбавленого етичних міркувань лікаря, який призначає препарати за рецептами кожному, хто його про це попросить, і якому начхати на ваше здоров’я.

Для того щоб досягти найкращих результатів, я рекомендую працювати з лікарем функціональної медицини. Такі лікарі підходять до організму як до цілісної системи, вони не зосереджуються лише на гормонах щитоподібної залози. Багато пацієнтів часто й густо розчаровується після звернення до звичайних лікарів, які кажуть їм, що з аутоімунною атакою на щитоподібну залозу нічого не можна вдіяти, призначають лише один тип гормонів, не дозують їх правильно й залишають своїх пацієнтів почуватися нещасними!

Якщо ви шукаєте лікаря-практика, який зможе допомогти з хворобою Хашимото, ось кілька запитань, щоб ви могли зорієнтуватись у своєму виборі:

1. Чи лікар призначає вам синтетичні препарати для щитоподібної залози, чи природні сухі екстракти щитоподібної залози (natural desiccated thyroid, NDT скорочено), як-от Armor Thyroid, Nature-Throid, WP Thyroid та інші?

2. Чи призначає вам лікар низькі дози налтрексону? (Див. розділ 8 для додаткової інформації).

3. Чи замовляє лікар для вас аналіз слини на визначення в ній гормонів надниркових залоз?

4. Чи має лікар акаунт у таких лабораторіях функціональної медицини, як Genova Diagnostics, Doctor’s Data, ZRT Laboratory або BioHealth Laboratory?

5. Чи замовляє лікар тести на чутливість до їжі?

Якщо ви працюєте з лікарем за вашим страхуванням, майте на увазі, що він, можливо, не зможе приділяти вам стільки часу, скільки треба, через існуючі правила відшкодування витрат і не зможе замовляти аналізи, які використовує функціональна медицина. Хоча ці аналізи можуть бути надзвичайно важливими для з’ясування першопричин захворювання, вони не відповідають стандартам медичної допомоги та вважаються експериментальними, тому більшість ендокринологів, лікарів первинної ланки й терапевтів не робитиме цих тестів. Багато страхових компаній відмовляється відшкодовувати кошти лікарям, які користуються «незатвердженими аналізами» або замовляють, як вони вважають, занадто багато аналізів для пацієнта. На жаль, страхові компанії мають надто великий контроль над медичною практикою. Часто-густо доводиться шукати лікаря за межами страхової системи, щоб дістати потрібну допомогу, увагу й тестування. У певних випадках ви можете подати претензії до страхової компанії на відшкодування. Одначе деякі страхові компанії можуть не відшкодовувати коштів за ці аналізи, тож будьте готові заплатити за них зі своєї кишені, якщо це треба.

Я вважаю ці тести інвестицією в ваше здоров’я. Адже багато хто з нас без вагань витрачає гроші на сумочку чи пару взуття, які допомагають нам почуватися краще на короткий час, а, витрачаючи гроші на лабораторне обстеження, можна в остаточному підсумку суттєво поліпшити наше здоров’я.

Якщо ж ви не знайдете одного лікаря, який зможе й прописувати ліки, й замовляти потрібні аналізи, ви, можливо, зможете співпрацювати зі своїм лікарем щодо моніторингу лікування препаратами й водночас мати справу з лікарем функціональної медицини (який може не мати повноважень на прописування рецептів), щоб він замовляв для вас тести. Якщо не можете знайти спеціаліста, який замовить вам тести, або якщо маєте відповідну страховку, ви зможете самостійно замовити ті самі тести за зниженою ціною через лабораторії, які напряму працюють з пацієнтами. Для того щоб дістати перелік лабораторій, які безпосередньо працюють з пацієнтами, зайдіть на веб-сайт www.thyroidpharmacist.com/action.

Я вважаю, що кожному треба знайти такого лікаря, який дозволить пацієнтові бути частиною команди. Вам потрібен той, хто зможе скерувати вас, вислухати й допомогти в ваших проблемах. Вам потрібен той, хто готовий мислити нестандартно й хто розуміє, що ви можете не відповідати стандартам.

Протокол Хашимото. Як користуватися цією книжкою

Я сподіваюся, що ви використовуватимете цю книжку для розширення можливостей і для того, щоб дізнатися більше про хворобу Хашимото, зокрема й вивчення її потенційних першопричин і найважливіших чинників зцілення.

Протоколи являють собою важливу частину цієї книжки й призначені для додержання в тому порядку, в якому їх подано. «Фундаментальні протоколи», які містять «Протокол підтримування печінки», «Протокол відновлення надниркових залоз» і «Протокол відновлення балансу кишківника» розраховані на дев’яносто днів. Ось попередній перегляд кожного протоколу:

Протокол підтримування печінки: два тижні.

1. Усунення потенційно провокативних продуктів.

2. Додавання в раціон підтримувальних продуктів.

3. Зменшення токсичного впливу.

4. Підтримування шляхів детоксикації.

Протокол відновлення надниркових залоз: чотири тижні.

1. Відпочинок.

2. Зняття стресу.

3. Зменшення запалення.

4. Збалансування рівня цукру в крові.

5. Поповнення поживних речовини та адаптогенів.

Протокол відновлення балансу кишківника: шість тижнів.

1. Усунення шкідливих для кишківника продуктів.

2. Додавання ферментів.

3. Відновлення балансу флори кишківника.

4. Підтримування кишківника.

Хоча час у дев’яносто днів може здатися вам занадто довгим, варто зазначити, що ваш стан не виник у вас за одну ніч і для відновлення здоров’я організму знадобиться певний період. Добра новина полягає в тому, що ви, мабуть, почуватиметеся краще вже протягом двох перших тижнів. Тепер, коли ви добре уявляєте, як створити власну історію успіху, нумо прямувати до неї!

Уперед, мої бунтівники проти першопричин хвороби! Я пишаюся тим, що стала вашим провідником і найбільшим уболівальником у вашому спротиві догмам і умовностям. Сподіваюся, сторінки цієї книжки надихнуть вас перебрати на себе відповідальність за своє здоров’я, добре жити й створити власну історію успіху.

Визначення першопричин хвороби. Підготовка до дії

Яка ваша мета щодо здоров’я?

Які ваші життєві завдання?

Чому ви хочете бути здоровими?

Чому ви хочете досягти цієї мети щодо здоров’я?

Приклади: Я хочу знову почуватися красивою. Я хочу бути здоровою заради своїх дітей. Я хочу показати себе й виконати своє життєве призначення. Я хочу дістати підвищення на роботі.

Як одужання змінить ваше життя на краще?

Приклад: Я прокидатимусь енергійною, і це допоможе мені закінчити книжку, яку роками мріяла написати.

Що ви могли б зробити, якби досягли мети щодо здоров’я?

Приклади: Я народила б іще одну дитину. Я каталася б на лижах. Я брала б участь у марафонах. Я купила б сексуальну червону сукню. Я здійснила б подорож до Африки.

Що треба зробити, щоб досягти вашої мети щодо здоров’я?

Від чого треба відмовитися, щоб досягти ваших завдань?

Розділ 2. Симптоми, діагностика та походження хвороби Хашимото

Перш ніж заглибитися в суть протоколу, ознайомимося детальніше з тим, що собою являє хвороба Хашимото, які її симптоми, як найпоширеніші, так і ті, які можуть збити з пантелику, який процес діагностики та в чому полягає аутоімунне походження цього захворювання.

Насамперед коротко розгляньмо, що таке щитоподібна залоза, щоб ви могли краще зрозуміти, що відбувається в організмі й чому виникають проблеми. Ви вже дізналися, що хвороба Хашимото — це аутоімунний стан, який впливає на щитоподібну залозу, але розберімося, чому цей маленький орган, що формою нагадує метелика, такий важливий і як саме порушення його функції може вплинути на безліч функцій у всьому організмі.

Маленька, але всесильна щитоподібна залоза

Щитоподібна залоза — це невеличкий орган, який формою нагадує метелика, розташований горизонтально біля основи шиї. Ця важлива залоза виробляє тиреоїдні гормони — ключові для кількох функцій у організмі. Гормони щитоподібної залози допомагають регулювати частоту серцевих скорочень і дихання, метаболізм, артеріальний тиск, менструальний цикл, температуру тіла та багато іншого. Насправді в організмі нема жодної клітини, яка певним чином не залежала б від гормонів щитоподібної залози. Інакше кажучи, проблеми з цією залозою можуть призвести до проблем майже в усьому організмі.

Через складний ланцюг хімічних реакцій щитоподібна залоза виробляє гормони, які розподіляються по всьому організму. Порушення виникає, коли продукується занадто мало гормонів щитоподібної залози (гіпотиреоз) або коли їх занадто багато (гіпертиреоз). Кожен з цих станів може спричинити всілякі симптоми.

Гіпотиреоз = дефіцит гормонів щитоподібної залози

Деякі з найпоширеніших симптомів гіпотиреозу спричинені уповільненням такої функції організму, як обмін речовин, що призводить до збільшеної маси тіла, втомливості, забудькуватості, чутливості до холоду, депресії, сухості шкіри, закрепів, втрати зосередженості, випадання волосся, м’язових судом, відчуття скутості, болю в суглобах, емоційної нестійкості, втрати зовнішньої третини брів, порушення менструального циклу, безпліддя та слабкості.

Гіпертиреоз = надлишок гормону щитоподібної залози

На відміну від попереднього стану, гіпертиреоз має стимуляційний вплив на організм. Класичні його симптоми охоплюють втрату ваги, прискорене серцебиття, занепокоєння, вирлоокість, тремор, дратівливість, порушення менструального циклу, втомливість, нестерпність спеки та підвищений апетит. У пацієнтів нерідко також може випадати волосся (я розумію, що це вже зовсім нечесно).

Якщо вам нещодавно визначили діагноз хвороби Хашимото, вас можуть дещо ввести в оману ці переліки симптомів, бо цілком можливо, що ви маєте деякі симптоми з обох списків. Або можете мати симптоми, які начебто не відповідають розладам щитоподібної залози. Я, скажімо, була вражена тим, що мені визначили діагноз гіпотиреоз, а не гіпертиреоз. Окрім того, що я була чутливою до холоду, забудькуватою й швидко втомлювалася (класичні симптоми гіпотиреозу), я також була худорлявою, тривожною, дратівливою й відчувала прискорене серцебиття — все це передбачає надлишок гормону щитоподібної залози, а не його нестачу. Через свою аутоімунну природу хвороба Хашимото діє за власними правилами, що може ввести в оману не лише людей, які мають це захворювання, а й лікарів.

Чим унікальна хвороба Хашимото

Коли мені вперше визначили діагноз, я ще не знала, що хвороба Хашимото має унікальний набір симптомів порівняно з неаутоімунним гіпотиреозом. Під час хвороби Хашимото можуть варіюватися симптоми, характерні для гіпотиреозу та гіпертиреозу, людина навіть може відчувати симптоми обох цих станів водночас.

Під час хвороби Хашимото справа не в тому, що щитоподібна залоза мляво продукує гормони, а в тому, що імунна система визначає клітини щитоподібної залози як чужорідні або шкідливі об’єкти й виробляє антитіла для нападу на ці клітини. Цей напад призводить до запалення й пошкодження клітин, які виробляють гормони щитоподібної залози. А що клітини щитоподібної залози пошкоджує й руйнує імунна система, то гормони, які зазвичай зберігаються в середині клітин, вивільняються в кровообіг, що призводить до надлишкового рівня цих гормонів. Це викликає тимчасовий гіпертиреоз і навіть може спричинити токсичний рівень гормонів щитоподібної залози в організмі (відомий як тиреотоксикоз або хашитоксикоз). Зрештою, надлишок гормонів виводиться з організму й людина потерпає від гіпотиреозу, бо пошкоджена щитоподібна залоза не спроможна виробляти достатньої кількості гормонів.

У такому разі спершу можуть виникати такі симптоми, як дратівливість, занепокоєння й тривожність (гіпертиреоз), а потім, щойно зайвий гормон виводиться з організму, може виникнути відчуття апатії й депресії (гіпотиреоз). І це може повторюватися знову й знову, змушуючи людину почуватися наче на американській гірці.

Окрім симптомів гіпо- та гіпертиреозу, більшість людей, хворих на Хашимото, також відчуває безліч інших запальних симптомів, як-от синдром подразненого кишківника (СПК), кислотний рефлюкс, діарея, закреп, здуття живота, висипка, алергія, біль, та інші неспецифічні симптоми. Також може виникати дефіцит поживних речовин, анемія, підвищена проникність кишківника, нестерпність певної їжі, запалення ясен, слабка толерантність до стресу та гіпоглікемія. Важливо зазначити, що більшість із цих додаткових симптомів або станів спостерігається так само під час багатьох інших аутоімунних захворювань.

Що відбувається під час хвороби Хашимото

Щитоподібна залоза — частина складної системи організму й не існує сама по собі. Часто-густо в пацієнтів з хворобою Хашимото на додачу до типових симптомів гіпотиреозу з’являються всілякі системні симптоми. В організмі виникає хронічний стан перевантаження імунної системи, з’являється відхилення в рівні гормонів надниркових залоз, дисбактеріоз кишківника, запалення, порушується травлення, процес детоксикації, вивільнення гормонів щитоподібної залози. Виникає самодостатній замкнений цикл, який і далі спричиняє дедалі більше симптомів, аж доки втрутиться зовнішній чинник, який зможе цей цикл розірвати.

На жаль, просте ковтання синтетичних препаратів щитоподібної залози, як-от левотироксин, не приводить до повного одужання більшості пацієнтів з хворобою Хашимото, а окрім того, він може замаскувати запалення, яке лежить у основі хвороби й є причиною дисбалансу імунної системи та інших хронічних захворювань.

Для мене саме симптоми кишкового дистресу були першою підказкою того, що може існувати зв’язок між моїм аутоімунним станом і здоров’ям кишківника (або те, що його нема). Звичайно, незабаром я дізналася, що кишківник впливає на імунну систему й більшість захворювань, пов’язаних з аутоімунітетом, у певний спосіб пов’язані також зі здоров’ям кишківника. Це стало причиною того, що до «Фундаментальних протоколів» долучено окремий «Протокол відновлення балансу кишківника». Один із ключових підходів до відновлення здоров’я щитоподібної залози полягає в відновленні здоров’я кишківника, яке є також важливим для одужання в разі багатьох інших аутоімунних станів.

Менш очевидна, але не менш важлива дисфункція під час хвороби Хашимото пов’язана з порушенням здатності організму до детоксикації. Порушення системи дезінтоксикації часто й густо породжує чимало симптомів, які заважають людині почуватися добре навіть з використанням інших протоколів. Печінка — наш головний орган детоксикації, і саме тому «Протокол підтримування печінки» розпочинає «Фундаментальні протоколи».

Третя з головних частин відновлення здоров’я — підтримування нормальної реакції на стрес.

ВИЗНАЧЕННЯ ПЕРШОПРИЧИН ХВОРОБИ. Як почуваються хворі на хворобу Хашимото

Я знаю, що хвороба Хашимото може змусити вас почуватися самотніми й розгубленими. Багато симптомів можуть збивати з пантелику, інші є по-справжньому руйнівними для організму. Іноді перелік симптомів може звучати занадто по-науковому для пересічної людини, тож я попросила членів моєї спільноти «Бунтівників проти першопричин хвороби» розповісти своїми словами, як саме хвороба Хашимото впливає на їхнє самопочуття. От що вони розповіли:

• «Мати хворобу Хашимото — це все одно, як жити, повсякчас прикидаючись, надягаючи повсюдно на кілька годин своє публічне обличчя, тоді як ви почуваєтеся впродовж усього дня ніби загорненими в важку ковдру й сподіваєтеся, що ніхто не помітить, що ви спите до десятої години ранку, потім куняєте до другої години по обіді й не можете нічого пригадати зі свого переліку невідкладних справ. Ви почуваєтеся збентеженими перед самими собою, і це пригнічує ваш дух».

• «Я почуваюся ніби в пастці. Наодинці в темній печері зі своїми мріями, але не маючи енергії, щоб перенести мої мрії в світ».

• «Це нагадує позатілесний досвід, коли я вже не знаю, хто я й що зі мною відбувається. Коли я втомлююся, то відчуваю, що на моєму тілі ніби висить тягар, який заважає мені рухатися».

• «Мені здається, що я сиджу на узбіччі життя, спостерігаючи, як решта людей своїм життям насолоджується, і сумніваюся вже, що до мене колись повернеться життєлюбство».

• «Я почуваюся невдахою, яка змушена брати участь у шоу».

• «Перебуваючи в повній залежності від невидимої хвороби, не маючи жодного контролю над своїм настроєм, я не можу зрозуміло пояснити своїй родині, чому плачу без причини в ванній кімнаті».

• «Найгіршим у цій хворобі є намагання переконати лікарів, що мені таки справді зле, коли вони вимагають, щоб я менше їла, виконувала більше вправ і вживала антидепресант, бо мій рівень ТТГ (тиреотропний гормон) «в межах норми». Найчастіше кажуть: «Це все існує лише в вашій уяві. Результати аналізу крові свідчать, що з вами все гаразд. Насправді в вас якісь неприємності в житті, які нічого спільного не мають із захворюваннями щитоподібної залози».

• «Спантеличення, роздратування, приголомшення, виснаженість. Це так само неймовірно тяжко як для тієї людини, яка має захворювання, так і для тих, хто її любить. Важко пояснити свої відчуття, зневіру й відмову від інтимної близькості тим, хто цього не відчуває на власному досвіді. Це просто дуже важко».

Хоча я волію зосереджуватися насамперед на вирішенні проблеми, а не на безлічі симптомів, пов’язаних із хворобою Хашимото, я сподіваюся, що прочитане вами наразі про досвід інших людей підтримає вас на вашій путі. Виділіть трохи часу, щоб утішити себе й виявити співчуття до того, що ви переживаєте. Я хочу, щоб ви зрозуміли, що ви не божевільні, що багато ваших симптомів може бути пов’язано з хворобою Хашимото й що ваш стан може поліпшитися!

Чесно зізнайтеся собі, як ви почуваєтеся через хворобу Хашимото.

Як розвивається хвороба Хашимото й інші аутоімунні захворювання

Розвиток автоімунного захворювання передбачає ідеальний збіг несприятливих умов. Доктор Алессіо Фазано, директор Центру дослідження й лікування целіакії при Массачусетській лікарні загального профілю, з’ясував, що аутоімунітет розвивається за наявності трьох чинників:

1. Специфічні гени, які роблять людину сприйнятливою до розвитку аутоімунного захворювання.

2. Конкретні тригери, які вмикають експресію генів.

3. Підвищена проникність кишківника (відома як синдром дірявого кишківника), яка порушує здатність імунної системи до саморегулювання. (Цей останній чинник може здатися дивним і не пов’язаним з рештою. Одначе згодом ви дізнаєтеся, що імунна система дуже залежить від здоров’я кишківника.)

У тих, хто має гени схильності до хвороби Хашимото, але не зазнав дії тригерів, це захворювання не розвивається. Так само в людини, яка має ці гени й піддавалася впливу тригерів, але не має проникності кишківника, теж не зможе розвинутися хвороба Хашимото. Нове дослідження аутоімунних захворювань свідчить, що проникність кишківника завжди передує виникненню аутоімунітету.

У тих, хто має кишкову проникність і піддавався впливу тригерів, але не має відповідних генів, теж не буде хвороби Хашимото. Такі люди можуть зовсім не мати симптомів, або в них може розвинутися інший аутоімунний стан залежно від генетичних особливостей.

Підсумок: усі три чинники обов’язково мають бути наявні для розвитку аутоімунного стану.

Деякі люди вважають, що гени — це їхня доля, але нова наукова галузь, епігенетика, свідчить, що це не так. По суті, це комбінація наших генів і середовища (яке зумовлює появу тригерів), визначає, хворіємо ми чи залишаємося здоровими. Епігенетика показала нам, що ми можемо впливати на вияв наших генів, коригуючи його вибором способу життя.

Навколишнє середовище відіграє набагато більшу роль, ніж гени, у виникненні хвороби Хашимото. По доказ цього ми можемо звернутися до однояйцевих близнюків. Ми знаємо, що однояйцеві близнюки мають однакову ДНК, і за спадковістю вони цілком ідентичні. Це означає, що якщо певна ознака або стан були б стовідсотково спадковими, обидва близнюки або мали б цю ознаку, або не мали б її. Одначе щодо хвороби Хашимото вважається, що рівень відповідності становить близько 50 %. Це означає, що якщо один з близнюків має хворобу Хашимото, то другий має лише 50 % шансів на її розвиток. Розвиткові захворювання може сприяти певний спосіб життя або певні життєві обставини близнюка.

Нове дослідження також підтверджує той факт, що аутоімунітет є оборотним. Якщо один із трьох чинників усунути, люди більше не матимуть аутоімунного захворювання. Спершу науковці продемонстрували це для целіакії, за якої глютен виступає як тригером, так і ініціатором проникності кишківника. Якщо усунути з раціону глютен, пошкоджена тканина тонкої кишки — ознака целіакії, відновлюється. Надалі доти, доки не виникне певних додаткових чинників проникності кишківника, усі симптоми та аутоімунні маркери целіакії в людини зникають.

Хоча хвороба Хашимото дещо складніша й зумовлена кількома тригерами як пов’язаними, так і не пов’язаними зі станом кишківника, я неодноразово спостерігала стрімке послаблення симптомів та ремісію в пацієнтів, які усували тригери або виліковували кишкову проникність. Для вас це означає, що, хоча ви не можете змінити своїх генів (поки що принаймні), ви можете взяти контроль над хворобою Хашимото, звернувши увагу на свої тригери та відновивши герметичність кишківника. Я проведу вас цією дорогою.

Чому часто й густо трапляються разом усілякі аутоімунні стани

Людина, у якої діагностували хворобу Хашимото, має більший ризик розвитку інших аутоімунних захворювань, серед них цукровий діабет першого типу, целіакія, розсіяний склероз, ревматоїдний артрит, хвороба Крона, вовчак, Аддісонова хвороба, вітиліго, перніціозна анемія та багато інших. Це пов’язано з тим, що основний механізм захворювання однаковий для кожного з цих аутоімунних станів і аутоімунітет може прогресувати — якщо імунна система почне атакувати один орган, інші органи теж можуть стати її мішенню. Деякі науковці заходять так далеко, що вважають усі аутоімунні стани одним захворюванням, націленим на різні органи. Це важливо знати, тому що здебільшого людям з хворобою Хашимото повідомляють, що все, що їм треба робити для поліпшення свого стану, це вживати гормон щитоподібної залози, проте сам по собі гормон не зупинить прогресування аутоімунної дисфункції. Добра новина полягає в тому, що протоколи в цій книжці розроблено для запобігання цьому прогресуванню, і якщо ви маєте інші аутоімунні захворювання, ви, мабуть, побачите поліпшення щодо всіх них.

НАУКОВЕ ДОСЛІДЖЕННЯ ПЕРШОПРИЧИН ХВОРОБИ. Походження аутоімунітету й моя теорія захисту від небезпеки

Науковці розробили численні теорії щодо того, чим може бути спровоковане аутоімунне захворювання щитоподібної залози.

Теорія молекулярної мімікрії припускає, що клітини патогенів і нашої щитоподібної залози показують доволі схожими, щоб заплутати імунну систему, що й призводить до нападу на цю залозу.

Теорія побічного ефекту припускає, що в щитоподібній залозі може бути наявна інфекція, тому імунна система атакує залозу, намагаючись убити збудника інфекції.

Аутоімунна реакція, спричинена самою щитоподібною залозою, передбачає, що будь-яке пошкодження цієї залози призводить до того, що вона продукує молекулярні структури, асоційовані з небезпекою або з пошкодженням (danger-associated molecular patterns або damage-associated molecular patterns, скорочено DAMP), які залучають запальні клітини до щитоподібної залози, що призводить до ще дужчого її пошкодження.

Я також хотіла би познайомити вас з теорією захисту від небезпеки Ізабелли Венц щодо аутоімунного захворювання щитоподібної залози. Ця теорія базується на описаних вище теоріях, моїй праці й спостереженнях за перебігом хвороби Хашимото та адаптивній фізіології.

Адаптивна фізіологія — це концепція, яка припускає, що в людей розвиваються хронічні хвороби, щоб людина могла адаптуватися до середовища проживання, і що хвороби колись виконували захисну роль у виживанні виду, але втратили адаптивне значення в наш час.

У печерні часи наш організм пристосувався сприймати з довкілля сигнали, які попереджали про виникнення небезпеки, тобто про те, що настав не найкращий час для вияву активності й розмноження й що організму треба економити ресурси.

Почасти хвороба Хашимото й спадковий гіпотиреоз могли розвитися як адаптивний механізм, який допомагав людям зберігати ресурси організму й виживати під час голоду, нападу ворогів, холодної погоди чи спалаху хвороби, оскільки стан гіпотиреозу переводив організм у режим уповільненої активності, під час якого люди ховались у печерах і більше спали, витрачаючи меншу кількість тепла та енергії.

У наш час нестача певних поживних речовин у їжі або їжа, яка провокує запалення, стрес, токсини, підвищена проникність кишківника та інфекції можуть подавати такий самий сигнал небезпеки нашому організму й викликати аутоімунну реакцію на щитоподібну залозу.

Як саме ми можемо відхилити сприйняття цього сигналу? Ми маємо усунути чинники, які змушують імунну систему вірити, що нам загрожує небезпека й що нам треба економити енергію та ресурси.

Я виявила, що існують універсальні речі, які може зробити кожен, хто має хворобу Хашимото, щоб почуватися краще, спираючись на мою теорію захисту від небезпеки. Ця теорія — керівний принцип цієї книжки — «Фундаментальні протоколи» й «Розширені протоколи» сприяють тому, щоб вашому організму надсилалися лише сигнали безпеки, усуваючи загрози, які він сприймає.

Існують й інші, здавалося б, не пов’язані з хворобою Хашимото загадкові симптоми, як-от хронічна кропив’янка й запаморочення. Хоча ваш лікар, мабуть, скаже, що ці стани не пов’язані з хворобою Хашимото й на них важко впливати, я можу запевнити, що вони близько споріднені з цією хворобою, і я бачила чудові результати, коли до їхнього лікування застосовували підхід, заснований на усуненні першопричин хвороби.

У людей з хворобою Хашимото найчастіше розвивається захворювання шкіри, відоме як хронічна спонтанна кропив’янка, яке виявляється множинною сверблячою та набряклою висипкою на шкірі. Протягом останніх кількох років я з’ясувала, що в кишківнику людей з хворобою Хашимото й хронічною кропив’янкою часто й густо наявні найпростіші одноклітинні Blastocystis hominis і що їхнє викорінення може зарадити проблемі з кропив’янкою, СПК і навіть хворобою Хашимото. Боснійські науковці вперше опублікували дані про цей зв’язок 2015 року, хоча я помітила його під час клінічних спостережень ще з 2013 року.

Помічено також взаємозв’язок між вестибулярними розладами, як-от запаморочення, та аутоімунним ураженням щитоподібної залози. Згідно з одним із досліджень, 52 % пацієнтів з хворобою Хашимото виявляють зміни вестибулярної функції, які впливають на здатність утримувати рівновагу й призводять до запаморочення та нудоти. Що вищий рівень антитіл до пероксидази щитоподібної залози, то сильніші зміни вестибулярного апарату, які збільшують ризик запаморочення. Вважається, що антитіла до щитоподібної залози також реагують і з вестибулярною системою. Добра новина полягає в тому, що як тільки ви зменшите напад на щитоподібну залозу, використовуючи стратегії, наведені в цій книжці, запаморочення теж зникне.

Остаточний діагноз

Ураховуючи різноманітність та кількість симптомів, які хвороба Хашимото спричиняє опосередковано чи безпосередньо, визначити остаточний діагноз буває важко. Ще більше ускладнює діагностику той факт, що багато симптомів дуже неспецифічні, тому медики часто-густо нехтують ними на початкових стадіях захворювання. Нерідкими є випадки, коли пацієнтів виводять зі стану депресії, стресу чи тривожності, призначаючи їм антидепресанти або заспокійливі препарати, не звертаючи водночас уваги на функцію щитоподібної залози. Деяким пацієнтам навіть помилково діагностували (і навіть госпіталізували їх) біполярний розлад або шизофренію, коли насправді вони потерпали від дисбалансу щитоподібної залози.

Також поширене явище, коли сумлінні лікарі перевіряють пацієнтів на наявність захворювань щитоподібної залози, то результати аналізів виявляються нормальними. Це трапляється тому, що здебільшого лікар не робить комплексних тестів або неправильно інтерпретує їхні результати. Ось чому я прошу пацієнтів завжди домагатися від лікарів призначати спеціальне комплексне тестування, видаючи на руки копії результатів лабораторних аналізів, щоб можна було переконатися, що діагноз визначили правильно. У наступному підрозділі розглянемо типи тестів, що їх використовують для діагностики хвороби Хашимото.

Найважливіші тести на захворювання щитоподібної залози

Для діагностики хвороби Хашимото можна використовувати аналіз крові, УЗД щитоподібної залози та її біопсію. Аналіз крові — найдоступніший варіант для більшості людей, і часто-густо він може виявити аутоімунне захворювання щитоподібної залози, якщо його зробити правильно.

Більшість цих тестів покриватиме медичне страхування. Якщо лікар не призначить вам цих аналізів, ви можете заплатити за них з власної кишені й замовити їх самостійно через послуги лабораторій, які приймають замовлення напряму від пацієнтів. Для того щоб дістати додаткову інформацію та ознайомитися з переліком найкорисніших для діагностики хвороби Хашимото тестів, зайдіть на веб-сайт www.thyroidphar macist.com/action.

ТТГ

Тест на тиреотропний гормон (ТТГ) використовується як скринінговий тест на функцію щитоподібної залози. Зазвичай цей тест призначає лікар, якщо ви скаржитеся на симптоми, пов’язані з хворобами щитоподібної залози. ТТГ — це гормон гіпофіза, який надсилає організму сигнали про те, що потрібно виробляти більше гормонів щитоподібної залози, коли відчувається низький рівень у крові цих гормонів. У разі нелікованого гіпотиреозу спостерігається аномально підвищений рівень ТТГ, тоді як нелікований гіпертиреоз призводить до аномально низького рівня ТТГ. Тест на ТТГ може слугувати чудовим методом для виявлення задавнених порушень функції щитоподібної залози, але, на жаль, він не завжди виявляє хворобу Хашимото аж до найпізніших її стадій, коли вже відбулося помітне пошкодження залози.

На ранніх стадіях хвороби рівень ТТГ може коливатися між двома крайнощами й часом навіть може генерувати нормальні показники. Ви можете мати нормальний показник ТТГ, роками відчуваючи неприємні симптоми, пов’язані з захворюванням щитоподібної залози. До мене часто звертаються пацієнти, які протягом кількох років скаржилися лікарю на такі симптоми, як збільшення ваги, втомливість і випадання волосся, і все-таки результати їхніх тестів неодноразово виявлялися нормальними.

Деякі проблеми з цим тестом належать до того часу, коли науковці вперше визначали діапазон нормальних показників ТТГ у здорових людей. Вони долучили в свої розрахунки показники людей літнього віку й тих, які мали незначне порушення функції щитоподібної залози, що призвело до надмірно широкого діапазону норми. Отже, людям з недостатньою гормональною активністю щитоподібної залози частенько кажуть, що їхні тести є нормальними на основі цього викривленого еталонного діапазону.

У багатьох лабораторіях і досі використовують діапазон від 0,5 до 5,0 мкМО/мл, згідно з яким у звітах, які надають лікарям, усі показники в зазначених межах показують як нормальні. Більшість лікарів звертає увагу лише на показники, які виступають за межі нормального еталонного діапазону, передбаченого лабораторіями, і можуть бути незнайомі з новими рекомендаціями. Отже, багато лікарів пропускає виявлення пацієнтів з підвищеним ТТГ. Це одна з причин, чому ви завжди маєте просити в лікаря копію будь-яких результатів лабораторних аналізів. Добра новина полягає в тому, що еталонний діапазон ТТГ поступово змінюється завдяки кращому розумінню функції щитоподібної залози. В останні роки Національна академія клінічної біохімії показала, що 95 % осіб без захворювань щитоподібної залози мають показники ТТГ нижчі за 2,5 мкМО/мл, а Американський коледж клінічної ендокринології визначив новий нормальний еталонний діапазон у межах від 0,3 до 3,0 мкМО/мл. Спеціалісти з функціональної медицини визначають нормальний діапазон показників від 1,0 до 2,0 мкМО/мл для здорової людини, яка не вживає ліків для щитоподібної залози. Навіть за всіх переглянутих меж норми скринінг ТТГ вловлює лише пізню стадію хвороби Хашимото, бо на початкових її стадіях організм здатний компенсувати дисфункції щитоподібної залози. Крім того, еталонні діапазони враховують середні значення 95 % популяції, що означає, що якщо ви входите до 5 %, то в вас можуть спостерігатися симптоми гіпотиреозу або гіпертиреозу, навіть коли ваші показники ТТГ не виступають за межі еталонного діапазону. Усіх лікарів навчають відомої істини — лікуйте пацієнта, а не результати лабораторних тестів, але, на жаль, мало хто із звичайних лікарів додержує цієї поради. Мені казали, що моя щитоподібна залоза в нормі, коли рівень ТТГ становив 4,5 мкМО/мл, я була виснаженою, забудькуватою, втрачала волосся жмутами й спала по дванадцять годин на добу під двома ковдрами в Південній Каліфорнії. Я майже десять років потерпала від симптомів захворювання щитоподібної залози, які поступово погіршувалися, перш ніж мені визначили діагноз. Я часто дивуюся, як не збожеволіла.

Мені хотілося тоді знати, що відбувається в моєму організмі. Я мала аутоімунне захворювання, яке постійно вражало щитоподібну залозу. Правильне лікування та спосіб життя могли не тільки полегшити мої симптоми, а й запобігти дальшому пошкодженню залози. Одначе минуло ще майже два роки, перш ніж мені знайшли діагноз хвороби Хашимото, після того як один з лікарів протестував мене на наявність антитіл до щитоподібної залози, показник яких доходив до 2000 МО/мл і вище!

Антитіла до ТПО і ТГ

Найкращі аналізи крові на виявлення хвороби Хашимото — визначити антитіла до щитоподібної залози, наявність яких свідчить про аутоімунну реакцію на цю залозу. Два тести на антитіла, які дають результати з підвищеними показниками в разі хвороби Хашимото:

• Антитіла до тиреоїдної пероксидази (антитіла до ТПО).

• Антитіла до тиреоглобуліну (антитіла до TГ).

Більшість людей, які страждають на хворобу Хашимото, має підвищений показник для одного чи обох цих антитіл. І що вищий показник тиреоїдних антитіл, то більша ймовірність розвитку явного гіпотиреозу та, можливо, додаткових аутоімунних станів. У людей із хворобою Грейвса та раком щитоподібної залози теж може бути підвищений рівень антитіл, вкупі з TПO і TГ, а також антитіл до рецепторів ТТГ.

Хоча невелика кількість антитіл може бути в нормі в людей, які не мають захворювань щитоподібної залози, підвищений рівень цих антитіл свідчить про те, що імунна система намагається знищити залозу. По суті, він свідчить про наявність захворювання. Що більша кількість антитіл, то агресивніший напад на щитоподібну залозу.

Традиційні лікарі не завжди вважають за потрібне робити аналіз на антитіла, якщо не спостерігається підвищеного рівня ТТГ, що є проблемою, бо рівень антитіл може зростати за багато років до того, як буде помічена зміна рівня ТТГ. Раніше лікарі вважали правильними два положення щодо людей, які мали антитіла до щитоподібної залози, але ще не мали підвищеного рівня ТТГ: перше — що в них, мабуть, не спостерігається жодних симптомів, і друге — що для них нічого не можна зробити. Наразі ми знаємо, що вони помилялися в обох цих твердженнях. Нове дослідження свідчить, що наявність антитіл до щитоподібної залози може призвести до таких симптомів, як тривожність, втомливість та загальне нездужання, а втручання в спосіб життя, як уже доведено, може як послабити симптоми, так і зменшити кількість антитіл.

У сучасних медичних звітах зазначають, що від 80 до 90 % людей з хворобою Хашимото мають антитіла до ТПО. Одначе науковці з Клініки багатопрофільних досліджень щитоподібної залози при Університеті Вісконсину виявили, що лише половина пацієнтів з позитивним результатом цитологічного тесту на хворобу Хашимото (про який я розповім далі), мала антитіла до щитоподібної залози. Хоча за нинішніми оцінками медиків рівень захворюваності на Хашимото в Сполучених Штатах визначається десь у межах від 1 до 2 %, дослідники підрахували, що насправді 13,4 % людей у США мають хворобу Хашимото, яку їм можна було б діагностувати досконалішими методами.

УЗД щитоподібної залози

Коли в людини не знайшли в крові антитіл до щитоподібної залози, допомогти визначити діагноз може УЗД. Клініцисти помітили, що зміни, відповідні тим, які відбуваються під час хвороби Хашимото (як-от невеличкі вузлики й характерні зміни щільності тканин щитоподібної залози) можна помітити на УЗД, навіть якщо людина не має позитивного тесту на антитіла.

Зазвичай це означає саме те, про що ви подумали, — ви можете мати хворобу Хашимото, навіть якщо ваш тест на антитіла до щитоподібної залози негативний. Раніше дослідники вважали, що в 90 % людей з хворобою Хашимото можна виявити підвищений рівень антитіл до ТПО, а в 80 % — антитіл до ТГ. Одначе нове дослідження свідчить, що від 10 до 50 % людей з хворобою Хашимото можуть не мати позитивного тесту на антитіла. У цьому разі в людини може бути менш агресивна версія хвороби Хашимото, відома як серонегативна.

У багатьох випадках УЗД щитоподібної залози виявляє хворобу Хашимото навіть тоді, коли людина не має позитивного тесту на антитіла. Проте ультразвук теж не завжди може знайти остаточний діагноз.

Цитологія

Під час цитологічного тесту дуже тоненьку голку вводять крізь шкіру на шиї в щитоподібну залозу для відбирання клітин. Потім клітини вивчають під мікроскопом, і так можна виявити, чи мають вони ознаки хвороби Хашимото. А що цей метод діагностики набагато інвазійніший, ніж стандартний аналіз крові, то зазвичай його застосовують, щоб визначити доброякісну чи ракову природу вузлів щитоподібної залози, а не для діагностики хвороби Хашимото. Крім того, навіть цей досконалий тест може пропустити хворобу, бо для цитології відбирають обмежену кількість клітин, до того ж не кожна клітина щитоподібної залози може мати ознаки захворювання.

Мій друг, доктор Алан Крістіансон, всесвітньо відомий фахівець із захворювань щитоподібної залози, завжди каже: «Тести можуть пропустити хворобу Хашимото. Ви не можете повністю унеможливити цього захворювання, адже ви не роздивляєтеся під мікроскопом кожну клітину щитоподібної залози. Ось чому дуже важливо слухати пацієнта». Отже, хоча лабораторні тести мають свою цінність, я закликаю кожного пацієнта співпрацювати з таким лікарем-практиком, який ураховує також і симптоми людини.

Вільний Т3 і вільний Т4

Щитоподібна залоза виробляє всілякі гормони, серед них Т1, Т2, Т3, Т4 й кальцитонін. Найактивнішою формою гормону щитоподібної залози є трийодтиронін (Т3), наступний за ним — тироксин (Т4). Коли ці гормони активні й циркулюють у організмі, їх називають вільним Т3 і вільним Т4, і їхній рівень можна виміряти за допомогою аналізу крові. Якщо цей рівень низький, але показники ТТГ у межах норми, це може змусити лікаря запідозрити рідкісний тип гіпотиреозу, відомий як центральний гіпотиреоз. Тести на ці гормони іноді корисні для діагностики й часто-густо корисні в визначенні правильної дози ліків для щитоподібної залози. Актуальність цих тестів детальніше висвітлено в розділі 8.

П’ять етапів хвороби Хашимото

В ідеалі людям мали б визначати діагноз хвороби Хашимото до того, як визначать діагноз гіпотиреозу — так вони могли б дізнатися про ризик розвитку в них гіпотиреозу й мали б можливість виявити основні причини нападу імунної системи на щитоподібну залозу. Хвороба Хашимото розвивається через п’ять етапів, а це означає, що на її шляху є кілька моментів, коли її можна зупинити до розвитку гіпотиреозу. Для довідки я наводжу тут ці п’ять етапів прогресування захворювання, а також звичайний медичний підхід, якого ви, мабуть, зазнали на різних етапах хвороби.

• Етап 1. Людина має лише генетичну схильність до розвитку хвороби Хашимото й не має жодних її виявів. Вона не зазнала впливу неодмінних для розвитку захворювання аутоімунних тригерів, і, отже, її функція щитоподібної залози оптимальна, без ознак імунного нападу на залозу. Людина не має жодних симптомів захворювання щитоподібної залози і, в будь-якому сенсі, не має жодних ознак наявності хвороби Хашимото, окрім генетичної схильності до неї. На підставі доказів, якими я поділюся в розділі 4, я дійшла висновку, що до 80 % людей мають генетичну схильність до розвитку хвороби Хашимото в разі зіткнення з певними тригерами. Попри те, що науковці виявили певні гени, які визначають схильність до розвитку цього захворювання, важливо зазначити, що ідентифікація таких генів і досі триває й що гени не визначають нашої долі.

• Етап 2. Це початкова стадія аутоімунного нападу на щитоподібну залозу. Хоча на цьому етапі тести на антитіла до щитоподібної залози можуть бути позитивними, решта результатів аналізів крові на показники захворювання щитоподібної залози залишається в межах норми. А втім, людина на другому етапі хвороби може мати помітні симптоми. Лікарі, які не роблять розширеного тестування, часто й густо на цьому етапі помилково діагностують у пацієнтів підвищену тривожність чи депресією або вважають їх іпохондриками.

• Етап 3. На цьому етапі ми можемо спостерігати початок недостатності щитоподібної залози, який також відомий як субклінічний гіпотиреоз. Щитоподібна залоза більше не здатна компенсувати наслідків аутоімунної атаки, тому ми можемо кількісно визначити відхилення від норми за результатами традиційних тестів на захворювання щитоподібної залози — найголовнішим тут є те, що ТТГ починає демонструвати дещо підвищений рівень. Якщо людина не має важких симптомів, не є вагітною й не має наміру завагітніти, звичайний підхід на цьому етапі — спостерігати й чекати, поки щитоподібна залоза буде знищена. Якщо лікар прогресивний, він призначає синтетичні гормони щитоподібної залози. Жінки, в яких дітородний період уже позаду, мають найменшу ймовірність дістати лікування на цьому етапі, бо, як вважається, рівень ТТГ з віком зростає.

• Етап 4. На цьому етапі хвороба Хашимото спричиняє явну недостатність щитоподібної залози. Залоза вже не може виробляти достатньо гормонів і через своє пошкодження не може компенсувати їхню кількість. Це той етап, коли більшості людей визначає діагноз за явними симптомами та очевидними результатами лабораторних аналізів, які виходять поза межі норми. Ці результати показують підвищений рівень ТТГ і низький рівень Т3 і Т4. Більшість пацієнтів, імовірно, отримує рецепт на синтетичний тироксин, як-от левотироксин (його торговельними марками є Synthroid, Levoxyl та інші).

• Етап 5. Цей етап призводить до прогресування додаткових аутоімунних захворювань, як-от вовчак, ревматоїдний артрит, хвороба Шегрена, псоріаз та інші.

В ідеалі пацієнтів мали б діагностувати на другому етапі захворювання, щоб можна було розпочати втручання в їхній спосіб життя й призначити їм гормони щитоподібної залози, щоб запобігти прогресуванню захворювання та усунути симптоми. Дослідження виявило, що антитіла до щитоподібної залози, які свідчать про хворобу Хашимото, можуть бути наявними протягом десяти років до того, як у людини порушиться функція цієї залози. Я підозрюю, що їхній рівень може бути підвищений і набагато довше, і людині через неадекватне використання скринінгового тесту на ТТГ може знадобитися кілька десятиліть, щоб дізнатися, що вона має гіпотиреоз.

Важливість ранньої діагностики

Ідеальним було б виявляти антитіла до щитоподібної залози до того, як пошкодиться велика частина її тканини. У такому разі ми могли б знайти першопричини аутоімунної атаки й сповільнити, послабити або навіть усунути її.

Визначення тригерів може допомогти вповільнити, а подеколи зупинити аутоімунне руйнування щитоподібної залози. Воно дало б змогу запобігти багатьом рокам кепського самопочуття, потребі залежати від ліків та потенційному розвиткові додаткових аутоімунних захворювань.

Хоча деяким людям вдається регенерувати тканини щитоподібної залози та відмовитися від її препаратів, швидкість такої регенерації не завжди передбачувана, і, звичайно, набагато легше запобігти пошкодженню залози, ніж відновити її.

Наявність одного аутоімунного захворювання ставить нас під загрозу виникнення інших, тож усунення першопричин хвороби Хашимото допомагає запобігти розвиткові інших аутоімунних станів. Крім того, деякі дослідження засвідчили, що зменшений вплив тригерів антитіл до щитоподібної залози може також потенційно запобігти раку цієї залози.

Лікування хвороби Хашимото

Як уже тут обговорювалося, стандартне лікування хвороби Хашимото полягає в використанні синтетичного замінника гормону щитоподібної залози. Якщо людина має задавнену стадію гіпотиреозу, їй найчастіше призначають левотироксин. Це штучний гормон щитоподібної залози, який використовують як замінник або доповнення до вироблених у організмі гормонів, якщо наша залоза не може продукувати їх достатньо.

Хоча цей препарат може бути корисним для послаблення симптомів у багатьох людей, він не усуває основних першопричин захворювання. Також синтетичні препарати щитоподібної залози доволі часто неправильно дозують лікарі, неправильно вживають пацієнти й недостатньо засвоює наш організм (через проблеми з перетворенням гормону Т4, який міститься в таблетках, на гормон Т3, фізіологічно активніший). От чому багато людей і далі потерпає від таких симптомів, як випадання волосся, потьмарення свідомості, зростання ваги, депресія й утомливість навіть після того, як вони почали ковтати ліки.

Як фахівець у цій галузі та ліцензований фармацевт я розповім вам, як узяти максимальну користь від препаратів для щитоподібної залози. Стратегії оптимізації вживання ліків, а також деякі менш відомі, але здебільшого корисні методики розглянуто в розділі 8.

Тоді як людям з ураженою щитоподібною залозою внаслідок її пошкодження зазвичай призначають замінник гормонів, то тим, хто перебуває на ранніх етапах хвороби Хашимото, можуть запропонувати спостерігати й чекати, їм відмовляють у гормонах, попри те, що ці гормони могли б допомогти послабити симптоми хвороби й зберегти функцію залози, якщо їх уживати ще на другому етапі хвороби. Натомість хворим рекомендують такі ліки, як антидепресанти (щоб поліпшити настрій та зменшити втомливість) або стимулятори (щоб усунути потьмарення свідомості, надмірну масу й утомливість). Знов-таки, ці ліки не впливають на першопричини хвороби, і, на відміну від гормонів щитоподібної залози, вони часто-густо непотрібні й можуть мати небажані побічні ефекти.

Важливо зазначити, що протоколи, викладені в цій книжці, не призначено для заміни лікування щитоподібної залози за стандартним методом, їх слід уважати додатковим підходом, який допоможе якнайкраще почуватися тоді, як ви співпрацюватимете з лікарем, щоб оптимізувати та, сподіватимемося, мінімізувати вживання ліків. Якщо ви відчуваєте чимало симптомів дисбалансу гормонів щитоподібної залози з поданих наприкінці цього розділу, вам треба звернутися до розділу 8, щоб отримати докладніші вказівки до співпраці з лікарем і оптимізувати вживання гормонів щитоподібної залози.

Чи варто розглядати можливість хірургічного втручання під час хвороби Хашимото?

Наразі проводять клінічне дослідження, щоб визначити, чи поліпшує видалення щитоподібної залози якість життя хворих на хворобу Хашимото. Хоча видалення щитоподібної залози призводить до знищення антитіл до неї, це не гарантує того, що імунна система не атакуватиме інший орган. Зрештою, імунний дисбаланс, який лежить у основі нападу на щитоподібну залозу, зберігається навіть після її видалення. Крім того, видалення щитоподібної залози потребує ліків протягом усього життя. А що багато людей досягло ремісії завдяки зміні способу життя, то я вважаю видалення залози крайнім заходом.

Дальші кроки

Тепер, коли ми ознайомилися з багатьма симптомами хвороби Хашимото, опишемо ваші симптоми. Таке оцінювання, перед тим як почати застосовувати протоколи, допоможе відстежувати ваш прогрес, коли почнете впроваджувати зміни в спосіб життя. «Фундаментальні протоколи» допоможуть послабити більшість із цих симптомів. Проблеми з утомливістю, настроєм та органами травлення — це ті симптоми, яких можна позбутися насамперед, тоді як відростання волосся й позбавлення зайвої маси може відбуватися поступовіше.

Оцінювання симптомів захворювання щитоподібної залози

Які з перелічених симптомів ви маєте?

Оцініть свої симптоми за шкалою від «1» до «10», де «1» означає, що ви зовсім не маєте симптому, «10» означає, що він суттєво впливає на ваше життя, а прочерк означає, що цей симптом вас не стосується. Я рекомендую повертатися до цього оцінювання, завершивши кожен протокол, щоб відстежити поліпшення.

План зцілення

Тепер, коли ви склали перелік своїх симптомів, настав час скласти план вашого зцілення. У розділі 3 опишемо, як вплив на першопричини вашого стану може допомогти не просто усунути симптоми, а й цілком змінити ваш стан, усунувши його першопричини.

Розділ 3. Як можна відновити здоров’я, впливаючи на першопричини захворювання

Хоча з’ясовувати першопричини виникнення хвороби Хашимото може бути доволі складно, одначе відновлення здоров’я таким бути не мусить. Чи не найважливіша наука, яку я засвоїла за останні роки, полягає в тому, що, хоча хвороба Хашимото перебігає в кожної людини по-різному, існують стратегії, які виявилися успішними для всіх. У книжці «Протокол Хашимото» ви знайдете саме ці перевірені стратегії, які покажуть вам чіткий і простий спосіб до послаблення та усунення багатьох поширених симптомів.

Протягом останніх кількох років я зосередилася в своїй праці лише на пацієнтах з хворобою Хашимото, і така вузька спрямованість дала мені можливість детально розробити підхід, заснований на дії на першопричини захворювання, вдосконаливши його відтоді, як я виклала цей підхід в моїй першій книжці. Що більше я дізнавалася про хворобу Хашимото, то більше розуміла, що симптоми можна неабияк послабити, вирішити основні проблеми в певному порядку, розпочавши із загальних уражень, як-от порушення детоксикаційних можливостей печінки, дисбаланс гормонів стресу та негаразди з травленням, а потім, перейшовши до окремих тригерів, — інфекцій і токсинів.

Насамперед ми маємо звернути увагу на те, що можна назвати ахіллесовою п’ятою або слабкими місцями в нашому організмі. Це вразливі органи, які можуть потерпати, коли ви неправильно харчуєтеся, піддаєтеся стресу або дії токсинів. Такі ситуації призводять до виснаження поживних речовин, виникнення чутливості до їжі, запалення, порушення реакції на стрес, нездатності впоратися з токсинами, проникності кишківника, а отже, до того, що організм втрачає здатність до саморегулювання й відновлення. Ось чому основна увага в моїх «Фундаментальних протоколах» зосереджена на додаванні в раціон компонентів, які допоможуть зміцнити організм, одночасно усунувши поширені повсякденні чинники стресу й джерела запалення, що зробить вас стійкішими до хвороби. Більшість людей почувається набагато краще невдовзі після того, як змінює своє харчування та усуває зі свого середовища стресові чинники.

Після того як ми зафіксували увагу на вразливих точках організму, переходимо до «Розширених протоколів», які зосереджуються на виявленні та усуненні часто унікальних значущих тригерів, на оптимізації рівня гормонів щитоподібної залози та на дальшій корекції харчування й реакції на стрес, якщо це потрібно.

Хоча для вас важливо дізнатися про потенційні тригери, які могли призвести до розвитку хвороби Хашимото, я хочу перенести це розслідування в наступну частину книжки. Мій досвід роботи з пацієнтами з хворобою Хашимото довів, що зосередження на різноманітних тригерах може призвести до того, що людина застрягає на їхньому аналізі, а отже, спроби зрозуміти й дослідити всі потенційні тригери можуть часом затримати одужання, замість того щоб прискорити його. Можна піддатися спокусі повністю зосередитися на дошукуванні до цих тригерів, а не на діях, а саме дії дають змогу якнайшвидше поліпшити самопочуття. Отже, я хочу, щоб, не зосереджуючись на можливих проблемах, ви розпочали впроваджувати ефективні дії на їхнє подолання.

Я проведу вас через глибше дослідження тригерів, коли ми дійдемо до «Розширених протоколів», за якими ви зробите низку оцінювань, щоб дізнатися, чи треба вам застосовувати дальші, конкретніші, протоколи.

Хоча перспектива мати унікальні тригери може здатися жахливою, я виявила, що їх зазвичай можна класифікувати в три основні категорії — стрес, інфекції й токсини.

Не для всіх, хто потерпає від хвороби Хашимото, притаманні інфекції, які годиться усунути, перш ніж відбудеться одужання або ремісія. Але якщо ви маєте саме такий випадок, то, щоб дошукатися природи інфекції, може знадобитися певна детективна праця, інколи — консультації з медичним працівником, багато лабораторних аналізів та дорогі ліки або добавки. (На жаль, деякі чи всі ці заходи можуть не покриватися страхуванням через їхній «експериментальний» характер.) У кожного в організмі, тією чи іншою мірою, наявні токсини. Сучасний світ наповнений ними, тому їх, по суті, неможливо уникнути. Різниця між прийнятними й небезпечними токсинами полягає в кількох чинниках. Серед найкритичніших чинників — рівень токсинів, наявний у організмі. Що вище токсичне навантаження, то більша ймовірність того, що токсини втручатимуться в імунні та ендокринні функції організму. Інший чинник — індивідуальна чутливість до токсинів. Тоді, коли хтось із генетичних або інших причин схильний до надчутливості до певного токсину, навіть невеликі кількості цього токсину в організмі такої людини або в навколишньому середовищі призведуть до того, що людина захворіє.

ВИЗНАЧЕННЯ ПЕРШОПРИЧИН ХВОРОБИ. Що відбувалося в вашому житті перед тим, як ви захворіли?

Щоразу, коли я розпочинаю працювати з новим пацієнтом, ми з ним переходимо процес виявлення потенційних тригерів, які призвели до захворювання. Це дає можливість намітити зміни, які спрямують пацієнта до одужання.

Коли я 2015 року опитувала читачів з хворобою Хашимото, то зосередила одне з запитань на тому, що відбувалося з ними перед тим, як їхнє самопочуття погіршилося. За допомогою цієї інформації я хотіла побачити, чи зможемо ми виявити найпоширеніші тригери хвороби. З-поміж двох тисяч відповідей стрес виявився найпоширенішим чинником, але були й інші чинники, які передували діагнозу хвороби Хашимото й, можливо, сприяли йому. Я ділюся з вами цим списком, щоб допомогти виявити ваші тригери. Читачі повідомляли про такі події, які відбулися з ними безпосередньо перед тим, як вони стали відчувати симптоми хвороби:

69 % — сильний стрес,

23 % — народження дитини,

20 % — переїзд до іншого житла,

17 % — смерть близької людини,

11 % — мононуклеоз, спричинений вірусом Епштейна–Барр,

11 % — вплив токсину,

8 % — складне стоматологічне лікування,

6 % — автомобільна аварія,

5 % — ремонт житла,

4 % — харчове отруєння (потенційна кишкова інфекція),

4 % — можливий вплив бактерій, які спричиняють хворобу Лайма через укус кліща,

2 % — операція зі збільшення грудей.

Як бачите, існує безліч чинників, які можуть викликати аутоімунну відповідь у тих, хто генетично схильний до неї. Всі ці тригери можуть видатись різноманітними, але коли придивимося до них пильніше, то побачимо, що всі вони пов’язані зі стресом, токсинами або інфекціями. З комплексним підходом ми бачимо, що існують ці три основні першопричини виникнення хвороби.

А що відбувалося в вашому житті, коли ви захворіли?

Для того щоб ознайомитися з посібником «Визначення першопричин хвороби», зайдіть за адресою www.thyroidpharmacist.com/action.

Я навмисно пропоную вам зосередитися на найуразливіших точках в організмі, перш ніж вирішити проблеми з інфекціями й токсинами, бо інколи підтримка цих вразливих точок може допомогти подолати вплив унікальних тригерів без жодного додаткового втручання. Крім того, якщо ви, знехтувавши початковими основами оздоровлення, одразу перейдете до тригерів, це може призвести до повторного впливу токсинів і повторного інфікування. «Фундаментальні протоколи» насамперед сфокусовані на підтримці всіх уразливих місць у організмі, а вже потім ви зможете виконати завершальну працю, зосередившись на тригерах. Кожен, хто має хворобу Хашимото, попри її першопричини, може відчути певне поліпшення вже після того, як скористається лише трьома фундаментальними протоколами.

Фундаментальні протоколи

Перша частина підходу, заснованого на дії на першопричини хвороби, яка має назву «Фундаментальні протоколи», зосереджена на зміцненні організму, щоб він мав змогу належно відновитися. Ви зможете досягти цього, живлячи організм потрібною їжею, усунувши шкідливу їжу, додавши мінералів та вітамінів, яких у організмі може не вистачати, позбавивши організм від впливу стресу й підтримавши природні процеси й захисні сили вашого організму.

Таке втручання в діяльність організму досягається зміною способу життя. Хоча вам доведеться витратити трохи більше грошей на придбання якісних продуктів і харчових добавок, ці зміни потребують відносно невеликих коштів для їхнього здійснення, але набагато більших зусиль та відданості. Чудова новина полягає в тому, що більшість людей почувається набагато краще майже відразу після цих змін, а дехто, лише підтримуючи відновлювальні можливості організму, зможе повернути перебіг хвороби Хашимото до ремісії.

Ваш організм зміцниться, якщо додержуватимете цих трьох протоколів:

• Протокол підтримування печінки. Цей двотижневий стартовий курс допоможе усунути приховані токсини з повсякденного життя й допоможе печінці переробити ті токсини, які можуть бути в організмі. І те, й друге — важливий крок для тих, хто має проблеми з уживанням добавок або потерпає наразі від симптомів. Більшість людей помічає кардинальні зміни, лише виконавши цей крок.

• Протокол відновлення надниркових залоз. Тут ви дізнаєтеся, як регулювати стресові гормони й використовувати спеціальні способи для налаштування свого мислення та зниження стресу, що допоможе спрямувати ваш організм до регенеративних процесів, щоб він міг стати міцнішим і стійкішим.

• Протокол відновлення балансу кишківника. У цьому останньому з «Фундаментальних протоколів» я навчу вас, як оптимізувати стан кишківника й відновити його бактеріальний баланс, щоб з нього могло початися ваше одужання.

Ви можете запитати, чому ми розпочинаємо з підтримування печінки, якщо хворі на хворобу Хашимото завжди мають проблеми з кишківником. Хоча сама я не розпочинала з підтримування печінки й не налаштовувала на це пацієнтів на початку своєї праці над протоколами лікування хвороби Хашимото, я з часом побачила, що саме такий початок найефективніший.

Раніше я шукала найочевидніші першопричини хвороби та дисбалансу й намагалась усунути їх насамперед, але іноді поліпшення стану пацієнта в такий спосіб потребувало чимало часу. Коли ж я розпочинала співпрацю з пацієнтами з підтримування печінки, то помітила, що це дало змогу більшості з них почуватися ліпше вже за кілька тижнів, навіть після того, як вони працювали над своїм оздоровленням іншими методами цілі місяці й роки. За два тижні використання «Протоколу підтримування печінки» я побачила швидке подолання чутливості до різноманітних хімічних речовин, гормонального дисбалансу, болю в суглобах, перепадів настрою, втомливості й потьмарення свідомості, набагато більше, ніж те, яке бачила тоді, коли мої пацієнти цілі місяці зосереджувалися на ідентифікації тригерів.

Тепер кожному, хто звертається до мене з хворобою Хашимото, я пропоную підтримати печінку, перш ніж переходити до будь-якого іншого протоколу. «Протокол підтримування печінки» став моєю особистою родзинкою й допоміг більшості клієнтів почуватися набагато краще вже через тиждень.

Фундаментальне оздоровлення

Зосередимося коротко на використанні їжі як ліків (або на харчовій фармакології, як мені подобається це називати), а також на цілеспрямованому вживанні добавок та змінах у способі життя, які можуть відновити здоров’я через застосування «Фундаментальних протоколів».

«Фундаментальні протоколи» ознайомлять вас із цілеспрямованим втручанням у спосіб життя, яке модифікуватиметься в перебігу їхнього виконання через коригування добавок та харчування протягом кожної з трьох фаз протоколу. Ви ознайомитесь із трьома дієтами (дієта, яка є вступною до впливу на першопричини захворювання, палеодієта та аутоімунна), які забезпечать вам харчування відповідно до протоколів. Попри те, що протоколи неоднакові, ці дієти відзначаються основними спільними концепціями, а саме:

• Обмежують реактивні та перероблені продукти, які містять глютен, молоко, сою, кофеїн та цукор.

• Є багатими на овочі — їжа має складатись із 25 % м’яса та 75 % овочів, ви мусите намагатися з’їдати до шести порцій овочів та фруктів щодня.

• Наголошують на долученні до раціону продуктів з низьким умістом глікемічного індексу, що допоможе збалансувати рівень цукру в крові та функцію наднирників, яка часто й густо пов’язана з хворобою Хашимото. Це охоплює обмеження кількості фруктів до двох порцій на день.

• Рекомендують споживати різноманітну їжу та змінювати її. Якщо в вас підвищена проникність кишківника, споживання знову й знову одних і тих самих продуктів, хоч би якими корисними вони були, призведе до чутливості до них. Зміна продуктів — прекрасний спосіб запобігти появі харчової чутливості й поліпшити надходження до організму потрібних йому поживних речовин.

• Наголошують на важливості споживання потрібної кількості поживних речовин. Намагайтеся споживати більше органічного м’яса та овочів, зелених смузі, зелених соків, кісткового бульйону, печінки, ферментованих продуктів та желатину.

• Пропонують обмежити споживання морських водоростей через їхній імуномоделівний ефект і високий уміст йоду.

• Пропонують споживати продукти, багаті на корисні жири, для підтримування волосся, шкіри та збалансування цукру в крові.

Розширені протоколи

Другий набір протоколів зосереджений на виявленні та усуненні ваших унікальних тригерів. Хоча деякі люди стверджують у своїх дописах у інтернеті, що глютен — єдина першопричина їхньої хвороби, більшість людей таких причин має кілька. Хвороба Хашимото часто-густо буває спричинена поєднанням харчової чутливості, поганої здатності справлятися зі стресом, труднощів з виведенням токсинів, негерметичності кишківника, браку гормонів щитоподібної залози, інфекції та нестачі поживних речовин. Секрет, про який, можливо, здогадуються не всі, полягає в тому, що організм треба зміцнювати, щоб він правильно та ефективно протистояв різноманітним тригерам.

Ось короткий огляд того, що ми розглянемо в «Розширених протоколах» (важливе нагадування — до цих протоколів слід звертатися в разі потреби, не всі муситимуть виконувати кожен окремий протокол, щоб почуватися ліпше):

• Протоколи оптимізації тиреоїдних гормонів. Я ознайомлю вас з найважливішими лабораторними тестами, а також з тим, як треба розуміти їхні результати. Крім того, ці протоколи стосуються використання ліків, вкупі з такими питаннями, як і коли їх уживати й у якій дозі, і як можна замінювати одні ліки іншими. Сюди також увіходять протоколи регенерації тканин, які можуть допомогти вилікувати щитоподібну залозу. Якщо ви ще не вживаєте гормонів і маєте високий бал за оцінюванням симптомів захворювання щитоподібної залози, вважайте пропоноване в цьому розділі для себе пріоритетним.

• Протоколи оволодіння навичками здорового харчування. Ми дужче заглибимося в здорове харчування, дізнаємося про чутливість до певних продуктів і брак поживних речовин, які ще в вас можуть залишатись, та розглянемо, як їх подолати.

• Протоколи подолання травматичного стресу. Ми дослідимо найпоширеніші причини стресових розладів, дізнаємося, як їх виявляти та як остаточно позбутися!

• Протоколи боротьби з інфекціями. Ми заглибимось у визначення природи хронічних інфекцій, які часто й густо провокують хворобу Хашимото через молекулярну мімікрію, дізнаємося, як їх тестувати та як лікувати. Я поділюся з вами природними, фітотерапевтичними, дієтичними й фармацевтичними способами лікування, що їх використовували мої пацієнти.

• Протоколи виведення токсинів. Я допоможу вам визначати токсини в їжі та навколишньому середовищі, які можуть і далі впливати на вас. Ми також розглянемо можливі стоматологічні тригери й способи їх подолання. Вони частенько залишаються поза увагою, але важливі!

Дороговкази до успіху через вплив на першопричини захворювання

Подібно до того, як я рекомендую занотовувати письмово перебіг ваших дій та поліпшення вашого стану в щоденнику, я так само впродовж багатьох років вела записи про пацієнтів і занотовувала, що було для них найефективнішим. Підсумки цих записів подано в наступному розділі.

Одначе є й інші рекомендації для досягнення успіху, якими я хотіла б поділитися з вами перед початком праці за протоколами. Це пропозиції щодо вашого мислення та загальні вказівки, які, на мою думку, вам знадобляться.

Використовуйте те, що ви можете використати, а рештою не переймайтеся. Я написала цю книжку як рекомендації для вас, як протокол зцілення, який може допомогти якнайбільшій кількості людей з хворобою Хашимото. Це означає, що для когось із вас тут буде більше інформації, ніж годиться, а для інших — недостатньо. Більшості людей непотрібно буде застосовувати кожну з окремих рекомендацій з цієї книжки, хоча я рекомендую всім додержувати «Фундаментальних протоколів».

Я навмисно залишила деякі результати досліджень поза увагою. Я могла б з легкістю написати книжку на тисячу сторінок про хворобу Хашимото, але хотіла, щоб ця книжка була доступнішою. Моя попередня праця «Тиреоїдит Хашимото. Зміни способу життя для визначення та усунення першопричин захворювання» заглиблювалась у висвітлення результатів досліджень і теорію й пропонувала повніший огляд проблеми. У цій книжці так багато інформації, що було важко зробити її зручною для користувачів!

Дозвольте мені стати для вас містком. Ви могли вже помітити, що хоча я фармацевт, мій підхід до лікування не полягає лише в застосуванні фармацевтичних препаратів. Головна причина цього в тому, що традиційні лікарські засоби не дають змоги позбутися хвороби Хашимото, натомість розроблене мною вирішення проблеми побудоване навколо практик, знайдених у природній медицині. Це не означає, що ліки не мають відповідного часу й місця для застосування. Насправді методи традиційної, природної, інтегративної та функціональної медицини можуть виконувати важливу роль у відновленні здоров’я. Важливо, щоб ви могли неупереджено обирати, що саме може вам допомогти.

Раніше я не була позбавлена упередженості. Я з обережністю застосовувала будь-які дієти, добавки й тестування, не затверджені FDA, я вважала, що FDA знає все. Проте цілі роки праці в галузі охорони здоров’я, експериментування над собою та спостереження за тим, як люди справді зазнають поліпшення за допомогою «несхвалених» методів, повністю змінили мою думку.

Так само я бачила деякі небезпечні практики в галузі природної медицини. Мені траплялися цілителі, які пропонували людям відмовлятися від ліків у потенційно загрозливих для життя ситуаціях, або ті, які переконували, що варто людині просто вирішити, що в неї нема захворювання, і вона одужає. Я також стикалася з твердженнями щодо дієт, добавок і схем лікування, які являли собою безвідповідальну й потенційно небезпечну практику.

Я не підтримую догми. Я вважаю, що догми небезпечні. Я часто й густо раджу пацієнтам не бути фанатичними прихильниками якоїсь однієї філософії зцілення. З мого досвіду, інтегративний та орієнтований на пацієнта підхід до лікування зазвичай найефективніший (а також найзручніший для пацієнта, бо не розтягує на довгий час його страждання). Завжди виникають певні запитання до лікаря, який стверджує, що існує лише один спосіб поліпшити самопочуття за певного стану, чи то «просто ліки», «просто дієта» чи «просто добавки». Правда полягає в тому, що існує не один лише спосіб допомогти кожній людині почуватися краще й відновити своє здоров’я. Всі люди різні, й кожна людина може потребувати неоднакового лікування, яке може змінюватися протягом життя.

На численні прохання я навела конкретні дієтичні протоколи, добавки, тести й ліки, які, на мою думку, виявилися найкориснішими для лікування пацієнтів. Це не означає, що інші протоколи, розроблені іншими лікарями, не працюватимуть, але я рекомендую приймати вказівки лише тих лікарів, яким ви довіряєте, які мають досвід успіху з іншими пацієнтами з хворобою Хашимото.

У своїй праці, вкупі з моїми рекомендаціями в цій книжці, я зробила все, щоб стати містком між світом традиційної й природної медицини, взявши найкраще з них обох, щоб надати вам найбезпечніші й найефективніші способи, якими ви можете допомогти собі почуватися краще. Дозвольте мені стати вашим містком до одужання.

Мотивація має виходити від вас самих. Хоча ця книжка, лікар чи напутник зі здоров’я можуть точно вам сказати, що треба робити, щоб поліпшити ваш стан, мотивація до оздоровлення має виходити від вас самих. Я написала цю книжку, спираючись на результати праці за моєю програмою подолання хвороби Хашимото, розрахованою на дванадцять тижнів, яка виявилась успішною для багатьох пацієнтів. Кожен з моїх бунтівників проти першопричин захворювання залишив програму з певною інформацією, потрібною для того, щоб хвороба Хашимото перейшла в нього в стадію ремісії. Одначе справжні історії успіху створили ті, хто був умотивований здійснювати зміни, про які ми тут кажемо.

Потрібне терпіння й наполегливість. Зміни в вашому здоров’ї не можуть відбутися через якусь одну книжку, курс чи консультацію. Це може статися лише завдяки постійним зусиллям і пошукам. Усе починається з вас і вашої відданості своєму здоров’ю. Додержуючи протоколів, які я виклала в цій книжці, ви не лише досягнете поліпшення для себе, а й допоможете створити краще життя для навколишніх.

Важливо зазначити, що більшість людей, які потерпають від хвороби Хашимото, має кілька її першопричин, а не одну. Це означає, що часто доводиться зазнавати багатьох спроб і помилок, щоб, відшарувавши зовнішнє лушпиння, дійти до суті проблеми. Протоколи допоможуть перейти цей процес, але ви матимете виявити наполегливість і терпіння, щоб розкрити унікальні особливості саме вашої історії хвороби Хашимото.

Пам’ятайте: саме ви найкраще знаєте себе й лише ви маєте всі повноваження пацієнта. Ви маєте відстежувати свої симптоми, свої дії та їхні побічні ефекти й повідомляти, якщо помітите будь-які зміни в здоров’ї, які потребують медичної допомоги. Особливо це стосується будь-яких ліків, які ви можете ковтати. Пам’ятайте, що ви найкраще знаєте себе, і, будь ласка, використовуйте здоровий глузд. Якщо вважаєте, що щось із того, що рекомендує лікар, не працює, кажіть йому про це! Якщо протоколи з цієї книжки змушують вас почуватися не краще, а гірше, прислухайтеся до свого організму й припиніть робити те, що вам не приносить користі.

Почніть із «Фундаментальних протоколів» і переходьте до «Розширених протоколів», коли будете до цього готові. «Фундаментальні протоколи» розроблено для того, щоб надати вам надійну основу для зцілення, і здебільшого вони можуть привести до повного зникнення симптомів захворювання. Якщо вважаєте, що ваш випадок може виявитися складнішим, можете розпочати вивчати «Розширені протоколи» вже під час праці з «Фундаментальними протоколами». Проте для досягнення найкращих результатів, будь ласка, зверніть увагу, що виконання «Фундаментальних протоколів» — це передумова для виведення токсинів за «Розширеними протоколами».

Здійснення мрії про здоров’я

Я якось почула таку приказку: «Здорова людина має сотні мрій. Хвора людина мріє лише про одне». Я не знаю, з якими конкретними симптомами ви стикаєтесь і як довго потерпаєте через своє захворювання, але знаю, що під час хвороби Хашимото вам може здаватися, ніби ви опинилися на самоті зі своїми мріями в темній печері, з якої нема виходу, і ви позбавлені енергії нести свої мрії в світ. Я хочу повідомити вам, що в кінці тунелю є світло. Вам не треба страждати й відчувати, що даремно витрачаєте життя. Перед тим як поділитися деякими статистичними даними, я хочу представити кілька історій пацієнтів, які відновили здоров’я й стали здійснювати свої мрії.

Ваша команда підтримки

Я цілком переконана, що кожна людина, яка має хворобу Хашимото, сама мусить бути захисником власного здоров’я, але набагато легше ним бути, коли маєш підтримку! Ось кого ви мусите мати в своїй команді:

• Ви самі. Як освічена й наділена повноваженнями пацієнта людина, ви — найважливіша частина вашої команди.

• Лікар-терапевт. Неупереджений турботливий лікар, який може стежити за вашим станом і призначати ліки, матиме вирішальне для вас значення.

• Фахівець із функціональної медицини. Це може бути звичайний лікар, хіропрактик, натуропат, голкотерапевт, дієтолог, медична сестра або фармацевт-консультант. Фахівець з функціональної медицини допомагатиме вам відновити здоров’я, використовуючи підхід, який стосується всього вашого організму.

• Фармацевт. Такий фахівець має чималі знання й стане найкращим помічником у доборі ліків з урахуванням індивідуальних потреб.

• Біологічний стоматолог. Біологічний стоматолог більше, ніж звичайний, розуміє, що стан ротової порожнини може впливати на здоров’я всього організму.

• Тренер зі здоров’я. Цей фахівець може скеровувати вас, підтримувати й мотивувати на шляху до здоров’я.

• Мережа підтримки. Така підтримка буде для вас корисною, попри те, чи ви новачок щодо хвороби Хашимото, чи ви вже певний час маєте з нею справу. Ваша мережа підтримки може складатися з членів сім’ї, друзів, тренерів, лікарів.

• Я! Сподіваюся, що ця книжка, моя сторінка в фейсбуку та мій блоґ «Фармацевта з проблем щитоподібної залози» теж слугуватимуть вам підтримкою. Я також створила низку додаткових джерел спеціально для людей з хворобою Хашимото, про які згадаю далі в цій книжці.

Одна з таких історій — про мою пацієнтку Сьюзен, яка десять зі своїх сорока шести років потерпала від чутливості до хімічних речовин і три роки працювала над подоланням хвороби Хашимото. Виконавши двотижневий протокол підтримування печінки, вона змогла знизити свою чутливість удвічі! Вперше за майже п’ять років вона змогла робити різдвяні закупи в торговельному центрі разом з дочками-підлітками. Вона була вражена тим, що нарешті змогла пройти повз відділ магазину з ароматичними свічками, не відчувши нудоти.

Друга історія — про жінку на ім’я Леслі. Леслі було тридцять три роки, коли вона приєдналася до моєї бета-програми* самодопомоги для пацієнтів з хворобою Хашимото. Учасники цієї програми заповнювали початкові анкети, в перебігу лікування складали звіти про свій прогрес, а також консультувалися зі мною, щоб переконатися, що їхнє здоров’я поліпшується. Початкова анкета Леслі містила довгий перелік симптомів, серед них синдром полікістозних яєчників (СПКЯ), апное (зупинка дихання) уві сні, депресію, екзему, синдром подразненого кишківника (СПК), випадання волосся та сон протягом п’ятнадцяти годин на добу.

Коли надійшов час консультації, Леслі її відклала, і я занепокоїлася, що, можливо, вона, скориставшись програмою, відчула погіршення симптомів. З’ясувалося, що вона й далі працювала за програмою самостійно й відчувала дуже потужний прогрес. Коли, нарешті, через півроку вона проконсультувалася зі мною, я з радістю почула, що її проблеми з СПК, СПКЯ, екземою, апное вві сні та випаданням волосся зникли. Її депресія послабилася (вона також мала допомогу від психотерапевта), і Леслі відчувала бадьорість після дев’яти годин сну замість п’ятнадцяти. Її рівень антитіл до щитоподібної залози перебував у діапазоні ремісії, а волосся почало відростати. Я повернулася до переліку її симптомів і побачила, що всі перелічені там проблеми наразі вже вирішені або ж їм намагаються зарадити.

«Ну, чим я ще можу вам допомогти?» — запитала я.

Вона відповіла: «Через проблеми зі здоров’ям я ніколи не сподівалася, що зможу стати мамою, але тепер гадаю, що моя мрія може здійснитися. Чи можете ви порекомендувати гарні пренатальні вітаміни й дати якісь рекомендації до оптимального дозування ліків для щитоподібної залози під час вагітності?». Моє серце сповнилося радістю від того, що вона не лише почувається краще, а й зможе тепер втілити в життя одну зі своїх найголовніших мрій.

Сотні інших пацієнтів поділилися зі мною інформацією про успішну участь у програмі. Випускники мого курсу, розрахованого на дванадцять тижнів (який є основою цієї книжки), які перейшли опитування, поділилися результатами, які я тут узагальнила:

97 % — поліпшили своє знання про хворобу Хашимото,

81 % — послабилася або зникла депресія,

80 % — зменшився біль у шлунку,

75 % — зменшився біль у суглобах,

74 % — зменшилася втомливість,

73 % — знизився рівень ТТГ,

71 % — послабшав кислотний рефлюкс,

65 % — послабилися симптоми після очищення печінки,

62,5 % — зменшилося потьмарення свідомості,

61 % — знизилася дратівливість,

58 % — зменшилася забудькуватість,

56 % — знизився рівень антитіл до TПO,

54 % — налагодився серцевий ритм,

53 % — зменшилася вага,

52 % — підвищилась енергійність уранці,

50 % — зменшилося потовиділення вночі,

45 % — зменшилося випадання волосся,

45 % — поліпшився сон,

44 % — знизився рівень антитіл до ТГ,

42 % — послабилася нервовість і тривожність.

Історії Сьюзен і Леслі, як і ці результати опитування, відображають лише невелику частину історій успіху людей, які змогли подолати хворобу Хашимото за допомогою розроблених мною програм. У багатьох пацієнтів спостерігалися складні випадки з безліччю симптомів, багато хто з них видужав і здійснив свої мрії. Я мала за честь бути провідником у їхній подорожі до здоров’я (заново переживши з ними свої відчуття!). Коли ви візьметеся до виконання протоколів, я сподіваюся, ви просуватиметеся вперед з великою надією, оптимізмом і ентузіазмом тією дорогою, яка на вас чекає.

* Програму протестували на обмеженій кількості людей, а тепер вона потребує перевірки ширшим колом користувачів. — Тут і далі — прим. пер., якщо не зазначено ін.

Частина II. ФУНДАМЕНТАЛЬНІ ПРОТОКОЛИ

Переходимо до «Фундаментальних протоколів». Якщо ви, бажаючи якнайшвидше взятися до праці, розпочали просто з цього розділу, то ви чимало пропустили й не дізналися, на що звернений кожен з протоколів, як їх розроблено й чому вони розташовані саме за таким порядком. І це нормально, я не звинувачую вас у тому, що ви хочете якомога швидше взятися до поліпшення самопочуття! Проте я воліла б, щоб ви мали базове розуміння того, що має з вами відбуватися, бо це додасть упевненості, коли прямуватимете тією дорогою, яка наразі простягнулася перед вами.

Нагадую, що фундаментальні протоколи охоплюють протокол підтримування печінки, протокол відновлення надниркових залоз і протокол відновлення балансу кишківника.

Ви виконуватимете ці три протоколи протягом дев’яноста днів, і за цей час зміцните свій організм й поліпшите його здатність до самовідновлення. Ми з вами досягнемо цього завдяки використанню їжі як ліків, уживанню стратегічно важливих добавок та змінам способу життя, які виведуть організм з напруженого стану та посприяють вашому здоров’ю.

Ці протоколи зосереджені на печінці, надниркових залозах та кишківнику. Мої дослідження та мій досвід, як особистий, так і з допомоги пацієнтам, засвідчили, що саме незадовільний стан цих трьох зон у організмі спричиняє аутоімунне ураження щитоподібної залози.

Ми звернемо увагу спершу на печінку, затим що багато симптомів хвороби Хашимото може пов’язуватися з порушеннями системи детоксикації (а печінка — головний орган детоксикації). Далі я проведу вас через протокол, розроблений мною, щоб допомогти вам відновити оптимальну функцію надниркових залоз. Для більшості людей з аутоімунним захворюванням щитоподібної залози характерні зміни активності гормонів надниркових залоз, що може як погіршувати симптоми такого захворювання, так і бути його пусковим механізмом. Кроки, які ви зробите, виконуючи цей другий протокол, допоможуть позбутися внутрішньої реакції організму на стрес. І нарешті ми зосередимося на відновленні балансу кишківника. Поширеним станом, який спостерігається в разі аутоімунітету, є підвищена кишкова проникність (інакше кажучи — дірявий кишківник), яка порушує здатність імунної системи до саморегулювання. Таке порушення може спричинити постійний напад з боку цієї системи, що завдаватиме організму шкоди замість того, щоб його захищати.

Ви виявите, що кожен протокол містить детальну інструкцію, подеколи вона перевищує межі того, що ви можете виконати! Моя вам порада — використовуйте лише те, що вам потрібно тепер, а решту залиште на пізніший час. Майте на увазі, що кожен стратегічний крок у цьому розділі я перевірила на собі, і його не було б тут, якби цей крок не був цілком потрібним для відновлення здоров’я. А тепер розпочнімо з вашого зцілення.

Розділ 4. Протокол підтримування печінки

Сучасний світ щодня піддає нас впливу безпрецедентної кількості токсинів. Ми вдихаємо токсини з повітрям, всотуємо їх через шкіру, коли використовуємо косметичні засоби, і поглинаємо, коли споживаємо насичені пестицидами продукти. Нові неперевірені хімічні речовини постійно впроваджуються в наш побут без урахування їхнього довгострокового впливу на нас і на нашу планету.

У людей, які потерпають від хвороби Хашимото, часто-густо порушена здатність виводити з організму ці всі токсини. Це може статися з будь-яких причин — через генетичну схильність до менш ефективної детоксикації, дефіцит певних поживних речовин, надмірне навантаження на організм або надмірний вплив токсинів. Це все може зашкодити природним способам детоксикації організму.

Хоча потенційно для того, щоб спровокувати виникнення хвороби Хашимото та ендокринного дисбалансу, потрібен вплив сильнодійних токсинів у чималій кількості, проте інколи й у людей, які не зазнавали такого потужного впливу, може виникнути стрімке зростання вразливості до токсинів, що може призвести до накопичення цих токсинів у організмі. Загалом люди, у яких розвиваються аутоімунні захворювання, чутливіші до токсинів навколишнього середовища: ми — канарки в вугільних шахтах*, і наші симптоми є ознаками невидимих небезпек, які нас оточують.

Як дізнатися, чи маєте ви порушення здатності переробляти токсини? Треба визначити, чи маєте ви симптоми порушення функції печінки. Печінка, наш головний орган детоксикації, може зазнати перевантаження через величезну кількість токсичних речовин, з якими ми стикаємося щодня. Перевантажена печінка — одна з багатьох причин того, що організм людини не використовує ефективно препаратів щитоподібної залози й не перетворює як слід Т4 в активний гормон Т3. Перевантажена печінка також призводить до зростання накопичення токсинів, що може спричинити нові симптоми або погіршити ті, які ви вже відчували через хворобу Хашимото. Мій досвід свідчить, що підтримування печінки — важлива частина відновлення функції щитоподібної залози та усунення багатьох симптомів, пов’язаних з хворобою Хашимото.

Порушена функції печінки може виявлятися через багато типів ознак і симптомів, серед них проблеми з травленням, надмірну чутливість до добавок або ліків, утомливість, шкірну висипку тощо. Я розробила для оцінювання стану печінки якнайповніший перелік усіх можливих симптомів. Таке оцінювання допоможе визначити рівень ураження токсинами вашого організму. Вам також треба буде повторити це оцінювання, коли завершите двотижневий протокол підтримування печінки.

Оцінювання стану печінки

Позначте, які саме симптоми стосуються вас

Вугрі.

Дратівливість або агресивність.

Тривожність, відчуття страху або нервозність.

Апатія.

Артрит.

Астма.

Мішки або темні кола під очима.

Неприємний запах з рота.

Відрижка або метеоризм.

Переїдання.

Здуття живота.

Нечіткий або тунельний зір.

Потьмарення свідомості.

Стоматит.

Бронхіт.

Біль у грудях.

Хронічний кашель.

Нестяма, погіршене сприйняття інформації.

Закреп.

Потяг до певної їжі.

Депресія.

Діарея.

Утруднене дихання.

Складність у прийнятті рішень.

Проблеми з травленням.

Запаморочення.

Виділення з вуха.

Вушний біль, вушні інфекції.

Екзема.

Емоційна неврівноваженість.

Надмірне утворення мокротиння.

Надмірне потовиділення.

Надмірна вага.

Слабкість.

Утомливість.

Млявість.

Харчова чутливість.

Гарячі припливи.

Часті застуди.

Часте або термінове сечовипускання.

Часта потреба прочистити горло.

Свербіж або виділення зі статевих органів.

Втрата волосся.

Сінна лихоманка.

Головний біль.

Печія.

Кропив’янка, висипка або сухість шкіри.

Гормональний дисбаланс.

Гіперактивність.

Безсоння.

Біль у кишківнику або шлунку.

Серцева аритмія.

Свербіж у вухах.

Порушення здатності до навчання.

Перепади настрою.

Множинна хімічна чутливість.

Нудота або блювота.

Короткозорість або далекозорість.

Один або кілька аутоімунних станів.

Біль у суглобах.

Біль у м’язах.

Слабка концентрація уваги.

Слабка пам’ять.

Погана фізична координація.

Прискорене серцебиття.

Нетерплячість.

Дзвін у вухах, втрата слуху.

Чутливість до ліків та добавок.

Задишка.

Проблеми з носовими пазухами.

Невиразна мова.

Напади чхання.

Біль у горлі, захриплість, втрата голосу.

Ригідність або обмеженість рухів.

Закладений ніс.

Заїкання.

Набряклі, почервонілі або липкі повіки.

Набряклий або знебарвлений язик, ясна, губи.

Недостатня вага.

Незрозуміла кволість.

Набряки.

Сльозяться або сверблять очі.

<3 — оптимальний стан,

3–12 — слабка токсичність,

13–24 — помірна токсичність,

>25 — сильна токсичність.

Якщо ви набрали високий бал за цією шкалою, не хвилюйтеся, ви в цьому не самотні. Багато людей з хворобою Хашимото цілком очікувано має високий показник токсичності перед тим, як починає змінювати свій спосіб життя.

Щоразу, коли я стикаюсь з високим показником токсичності в пацієнтів, я намагаюся побачити за цим великий потенціал для вдосконалення, бо знаю: ящойно вони усунуть частину токсинів зі свого оточення, то стануть почуватися краще. Звідки я це знаю? Я переконана в цьому тому, що після того, як сотні людей, які потерпали від хвороби Хашимото, скористалися «Протоколом підтримування печінки», я виявила, що 65 % з них стали почуватися набагато краще.

Протокол підтримування печінки допоможе вам також, якщо за оцінюванням визначили тільки легку токсичність. Цей протокол розроблено для того, щоб навчити вас зменшувати токсичне навантаження на організм і підтримувати шляхи його детоксикації. Це зробить ваш організм стійкішим до хімічного нападу, з яким він стикається в навколишньому середовищі.

Підтримувати печінку насамперед важливо в разі аутоімунітету, і особливо під час хвороби Хашимото. А що підвищена проникність кишківника може погіршити здатність до детоксикації, а гіпотиреоз може знизити здатність до потовиділення, то люди з хворобою Хашимото схильні до затримування шкідливих хімічних речовин у організмі. Працюючи з численними пацієнтами, я з’ясувала, що ті, хто починали не з підтримування печінки (а натомість з підтримування кишківника або надниркових залоз), частіше виявляли негативну реакцію на ліки, добавки та навіть на їжу. Підтримавши печінку, справді можете започаткувати одужання, а також мати змогу почуватися веселішими, радіснішими та бадьорішими.

Розгляньмо способи підтримати печінку.

Що таке протокол підтримування печінки?

Моя програма підтримування печінки — це двотижневий протокол, зосереджений на зменшеному впливі токсичних речовин з одночасним підтримуванням печінки для прискореного виведення токсинів з організму. Цей протокол діє м’яко, але ефективно, бо він базується на природних принципах, використовуючи вступну дієту, додаткові поживні речовини й трави, щоб зміцнити організм і зменшити щоденний токсичний вплив на нього.

М’який робочий протокол підтримування печінки складається з чотирьох кроків:

1-й крок. Усунути потенційно провокативну їжу.

2-й крок. Додати підтримувальну їжу.

3-й крок. Зменшити токсичний вплив.

4-й крок. Підтримати шляхи детоксикації.

Я хочу тут наголосити на визначенні «м’який» (ви могли помітити, що я вжила його кілька разів!), бо так я вирізняю те, що є відмінним у моєму протоколі підтримування печінки, порівняно з іншими. Цей протокол відрізняється від протоколів активної детоксикації, сокової дієти чи хелації. Моє підтримування печінки не використовує кавових клізм, високих доз йоду, голодування й не ставить організм у небезпечні ситуації. Хоча названі вище типи втручання бувають корисними для вирішення певних проблем, вони можуть змусити багатьох людей з аутоімунними захворюваннями щитоподібної залози почуватися гірше (особливо якщо ці засоби застосовувати без медичного нагляду). Це пов’язано з тим, що вони можуть витягувати токсини з їхніх сховищ у організмі з агресивною швидкістю, спричиняючи перевантаження шляхів детоксикації, які вже й так перевантажені через хворобу Хашимото.

Активні методи детоксикації можуть призвести до потенційно серйозних наслідків:

• Порушення регуляції рівня цукру в крові, запаморочення або слабкість під час перебування на соковій чи елементарній дієті, що їх застосовують у разі надмірного бактеріального росту в тонкій кишці.

• Висипка, слабкість та нові аутоімунні реакції під час використання протоколів хелатування, навіть під час застосування природних хелатувальних речовин, як-от спіруліна та хлорела.

• Перфорація кишківника, коліт (запалення товстої кишки, яке може призвести до госпіталізації) та біль під час застосування кавових клізм.

• Посилене руйнування щитоподібної залози, виснаження її гормонів, різко зрослий рівень антитіл до щитоподібної залози, що призводить до втомливості, потьмарення свідомості, прискореного серцебиття, тривожності й випадання волосся в разі вживання високих доз йоду, які спричиняють швидке вивільнення токсинів з щитоподібної залози.

Хоча деякі практики старої природної школи вважають зазначені вище методи корисними, мої дослідження й досвід привели мене до думки, що в сучасному світі ці втручання можуть бути шкідливішими, ніж це було в минулому. Я вважаю, що це пов’язано з такими чинниками:

• Вище токсичне навантаження. Люди з аутоімунними захворюваннями в наш час мають вище токсичне навантаження в поєднанні зі зниженою здатністю виводити токсини. Активні методи детоксикації можуть перевантажити систему детоксикації більшою кількістю токсинів, ніж вона здатна вивести, в результаті чого ці токсини залишаються циркулювати в крові (що спричиняє запалення) й відкладаються в інших частинах організму (що може призвести до аутоімунної відповіді в іншому органі — мозку, підшлунковій залозі або печінці).

• Змінена активність гормонів надниркових залоз. Більшість людей з аутоімунною хворобою щитоподібної залози має змінену активність гормонів надниркових залоз. Ці гормони, відомі як гормони стресу, окрім іншого, ще й приборкують запалення. Пущені в рух токсини спричиняють запалення, і якщо його не зупинити, воно може призвести до загострення таких симптомів, як втомливість і головний біль.

• Проникність кишківника. Будь-яка аутоімунна патологія пов’язана з підвищеною проникністю кишківника. Це порушення функції кишківника призводить до зниженого засвоєння поживних речовин, потрібних для детоксикації, а також до погіршеної здатності виводити токсини. Особливо це стосується закрепів, через які токсини затримуються в організмі, а також діареї, за якої токсини потрапляють у кров через проникність кишківника.

• Знижене потовиділення. Більшість людей з аутоімунними захворюваннями щитоподібної залози має знижену здатність до потовиділення. Хоча цей симптом породжує найменше скарг, він має багато негативних наслідків, бо потовиділення — один з основних засобів виведення токсинів з організму.

• Кислотно-лужний дисбаланс. Більшість людей, які харчуються за стандартною американською дієтою, зазвичай має в організмі кисле середовище. Це призводить до зменшеного виведення деяких токсинів із сечею. На щастя для вас, саме в цьому розділі я розповім, як це можна подолати.

Передчасна детоксикація може бути шкідливою

Коли я ще тільки шукала способів до свого одужання, я спробувала провести детоксикацію свого організму спіруліною, через що в мене виник ще один аутоімунний стан, так званий гігантський папілярний кон’юнктивіт. У мене з'явилися величезні прищі на внутрішньому боці повік, і це було жахливо! Я вже не могла носити контактні лінзи, і мені довелося вдаватися до окулярів або дорогих одноразових контактних лінз. Отже, коли людина робить спробу детоксикації передчасно, це може погіршити її аутоімунний стан і навіть призвести до нової аутоімунної проблеми.

Якщо в вас порушена робота кишківника та надниркових залоз і вам бракує поживних речовин, то під час глибокої детоксикації токсини викидаються з органу, в якому вони перебували, і спрямовуються деінде. У моєму випадку це були повіки, і це виявилося надто кепським для мене. Я, навчаючись, пройшла важкою дорогою, якою вам після мене наразі вже йти не треба!

Я рекомендую не вдаватися до протоколів активної детоксикації, аж поки ви завершите роботу за «Фундаментальними протоколами» і, можливо, навіть за «Розширеними протоколами» з цієї книжки.

Хоча подеколи активна детоксикація може знадобитися як крайній захід, я виявила, що додержання «Протоколу підтримування печінки» найчастіше може відновити здоров’я безпечнішим та м’яким способом. До того ж ті, хто дістали поліпшення за допомогою цього протоколу, матимуть більше шансів добре перебути не лише «Розширені протоколи» з цієї книжки, але й агресивніші методи детоксикації, якщо вони все-таки знадобляться згодом.

Перш ніж розглянемо, що саме передбачає «Протокол підтримування печінки», пропоную дослідити роль для хвороби Хашимото токсинів і те, як саме ви піддаєтеся їхньому впливу в повсякденному житті. Адже вилучити токсини зі свого життя буде доволі важко, якщо ви не знатимете, де їх шукати! Я провела чимале дослідження в цій галузі, тож маю чимало інформації щодо багатьох потенційних токсинів, з якими ви могли стикатися або й досі стикаєтесь, і можу поділитися цією інформацією з вами. Проте майте на увазі, що ви не мусите обов’язково ставати експертом у цій галузі, ви можете брати для себе більше чи менше інформації — стільки, скільки вам треба, з тієї, що я вам пропоную. Ви також можете перейти безпосередньо до протоколу, якщо бажаєте вже нині розпочати працю.

Дія токсинів і хвороба Хашимото

За останні кілька десятиліть показники захворюваності на хворобу Хашимото зростають у всьому світі. Наразі деякі дослідники вважають, що від неї можуть потерпати до 28 % населення (в Італії до 37 %!). У попередньому розділі я писала, що вдосконалені методи діагностики, як-от цитологія, можуть сприяти виявленню більшої кількості хворих на хворобу Хашимото. Проте це не повною мірою пояснює різке зростання випадків цього захворювання в усьому світі.

Численні дослідження, які порівнювали зразки тканин щитоподібної залози та крові, відібрані в людей протягом попередніх років, виявили, що захворюваність направду зростає. Я вважаю, що винними в цьому, принаймні частково, є токсини, особливо зважаючи на те, що в районах з вищим рівнем токсичності й забруднення навколишнього середовища вищими є й показники захворюваності на хворобу Хашимото. Ось лише два приклади, які ілюструють цю думку:

• Представлені 2003 року в одній зі статей журналу «Thyroid» результати дослідження впливу радіаційного опромінення на виникнення аутоімунних захворювань щитоподібної залози, засвідчили, що 81 % дітей, які жили в забрудненому після Чорнобильської катастрофи 1986 року регіоні України, мали антитіла до щитоподібної залози. Супроти цього такі антитіла мали лише 17 % дітей, які жили в інших частинах України, розташованих далі від місця катастрофи, хоча в усьому іншому обидві ці групи були генетично й традиційно подібні.

• Дослідження 2015 року на Сицилії свідчить, що люди, які живуть ближче до нафтохімічних комплексів і, отже, піддаються через них впливу забрудненого повітря, частіше мають вузлики щитоподібної залози та хворобу Хашимото.

Хоча дослідники щитоподібної залози поступово знаходять дедалі більше генів, які призводять до розвитку аутоімунного стану, я особисто вважаю, що нам треба менше зосереджуватися на генах, а більше на нашому середовищі. Зрештою, ми не можемо змінити наші гени, але можемо змінити своє середовище, а нові дослідження в галузі епігенетики вказують на те, що чинники навколишнього середовища можуть визначати експресію генів.

Токсини — це саме той слон, якого не помічає більшість лікарів традиційної медицини. Для деяких людей токсичний вплив міг стати тим початковим чинником, який спричинив аутоімунне захворювання щитоподібної залози. Розгляньмо деякі токсини, які можуть спричинити або посилити симптоми хвороби Хашимото.

Синдром «хворої будівлі»

Чи вам колись доводилося перебувати в будівлі, яка породжувала подібні відчуття? Синдром «хворої будівлі» — це нещодавно запроваджений термін, яким описують сукупність симптомів, які виникли в однієї людини чи кількох людей через перебування в конкретній будівлі.

Зазначений синдром пов’язаний з поганою якістю повітря в приміщенні, що буває спричинено всілякими токсинами — шкідливими випарами будівельних матеріалів, леткими органічними сполуками (ЛОС), патогенами, квітковим пилком або цвіллю. Зазвичай усе це поєднується з несправними системами опалення, кондиціонування та вентиляції й може стосуватися до 30 % будівель!

Люди, які працюють або мешкають у таких будівлях, часто й густо мають численні неспецифічні скарги, як-от проблеми зі шкірою, подразнення слизових оболонок, симптоми астми, підвищена чутливість, проблеми з кишківником, головний біль, втомливість і дратівливість. Симптоми можуть посилюватися через стрес та зі збільшенням часу перебування в такій будівлі.

Цвіль

Цвіль сама по собі може бути потужним пусковим механізмом для багатьох аутоімунних станів, серед них захворювання щитоподібної залози, астма та алергія. Цвіль необов’язково спричиняє саме хворобу Хашимото — вона радше слугує тригером вияву захворювання, до якого людина має певну генетичну схильність. Це важливо зазначити, бо від генетичної схильності людини залежить, який саме тип аутоімунного стану в неї може розвинутися.

Подеколи можна спостерігати різноманітні симптоми в членів родини, які мешкають у одному будинку. Наприклад, стан сім’ї з чотирьох осіб, яка мешкає в будинку із цвіллю, може мати такий вигляд:

• Мати має хворобу Хашимото.

• Батько — алергію та проблеми з масою.

• Одна дитина — астму.

• Друга дитина не має жодних симптомів.

Якщо ваші симптоми розпочалися приблизно тоді, коли ви оселилися в своєму житлі, існує велика ймовірність того, що цвіль або інший токсичний вплив може бути першопричиною вашого стану. Потенційні симптоми можуть охоплювати підвищений рівень холестерину, потьмарення свідомості, попри вживання ліків для щитоподібної залози, слабкість, попри повноцінне харчування. Є певні ознаки можливих контактів з цвіллю, які я виявила, спілкуючись із пацієнтами:

• Проживання в будинку з періодично затопленим підвалом.

• Несвіжий, запліснявілий запах у домівці.

• Кілька членів сім’ї має різний тип захворювань, пов’язаних з імунітетом.

Якщо основна причина вашого захворювання — саме цвіль, то виконати все, що запропоновано в цій книжці, буде для вас дуже корисно, але вам також треба буде позбутися токсичного середовища й виконати розширений протокол подолання наслідків впливу цвілі.

Повсякденні токсини

Дехто може витримувати великий вплив токсинів, поширених у повсякденному житті, але решта людей набагато чутливіша до отруєння, і в них швидше накопичуються токсини в організмі. Більшість із нас і навіть деякі лікарі не підозрюють про наслідки для здоров’я цих хімічних речовин. Ось перелік деяких найпоширеніших токсинів, що їх визнали руйнівниками ендокринної системи, пов’язаними зі зміною функції гормонів та з аутоімунними захворюваннями. Зверніть увагу, що цей перелік невичерпний і навколо вас можуть бути й інші унікальні токсичні тригери.

Хімічні речовини, які можуть впливати безпосередньо на діяльність щитоподібної залози, імітувати гормони або в усякий спосіб змінювати мікробіом кишківника та активність імунної системи:

• Ксеноестрогени. Це хімічні речовини, які імітують дію естрогену. А що естроген збільшує потребу в гормонах щитоподібної залози, то вплив ксеноестрогенів може підвищити рівень ТТГ, що призводить до запуску аутоімунного процесу. До ксеноестрогенів можна зарахувати різноманітні речовини, як-от БФА, фталати й парабени, які містяться в харчах, пластмасах та засобах особистої гігієни.

• Триклозан. Хімічна речовина, яка міститься в антибактеріальному милі, дезодорантах, лаках для волосся та зубних пастах. Триклозан нагадує за структурою гормони щитоподібної залози й може спричиняти зміни рівня цих гормонів. Цей інгредієнт нещодавно заборонило FDA через токсичність до щитоподібної залози.

• Бісфенол А (БФA). Міститься в таких пластмасових виробах, як контейнери, баночки для дитячого харчування та навіть у покритті стрічок для касових чеків у магазинах. Цю речовину пов’язують з виникненням раку, а також з порушеннями репродуктивної системи та розвитку. БФА також діє на рецептори Т3, по суті, блокуючи їх. Щури, які зазнали впливу БФA, демонстрували довгострокові порушення імунної функції кишківника. У них частіше розвивалися кишкові інфекції, і вони частіше потерпали від харчової нестерпності.

• Важкі метали та металоїди. Їх можна знайти в харчах, засобах особистого догляду, добавках і товарах для дому. Національне дослідження стану здоров’я та харчування населення, виконане на 1587 особах, засвідчило зміни функції залози в людей, у яких виявили метали в крові (свинець, кадмій і ртуть) та сечі (свинець, кадмій, ртуть, барій, кобальт, цезій, молібден, сурма, талій, вольфрам та уран). Мідь вважається менш токсичним важким металом, але вона пов’язана із саботуванням функції щитоподібної залози, як і металоїд миш’як.

• Галогени та галогеновмісні хімічні речовини. До цих хімічних речовини належать сполуки брому, хлору та фтору. Схожі за структурою на сполуки йоду, вони можуть блокувати рецепторні ділянки в щитоподібній залозі. Їхня наявність у цій залозі може, на жаль, призвести до загибелі та запалення її клітин. Знайшли, що особи, які мають високий рівень галогеновмісних речовин, мають і вищий рівень тиреоїдних антитіл.

— Хлорвмісні сполуки. Виявили, що хлор у поліхлорованих біфенілах (ПХБ) є токсичним для клітин щитоподібної залози й сприяє виникненню хвороби Хашимото через зростання рівня ТТГ, антитіл до щитоподібної залози та збільшення її розмірів. ПХБ містяться в промислових виробах. Хлорорганічні сполуки також застосовують у водогонних системах і басейнах, вони містяться в засобах для чищення й пластмасах.

— Сполуки брому. Їх можна знайти в хлібобулочних виробах, пластмасах, безалкогольних напоях і навіть у наших матрацах, які мають бромоване вогнетривке покриття. Дослідження свідчить, що речовини, які містять бром — полібромовані дифенілові ефіри (ПБДЕ) — пов’язані з підвищеною частотою захворюваності на хворобу Хашимото.

— Сполуки фтору. Сполуки цього галогену, які пригнічують роботу щитоподібної залози, містяться в воді, зубній пасті та деяких ліках, а також у чорному, зеленому й червоному чаї. Використовувати фільтр зворотного осмосу — найкращий спосіб позбутися сполук фтору.

• Літій. Давно відомо, що літій використовують як ліки для послаблення активності щитоподібної залози. Він міститься в неоднакових кількостях у питній воді, і цього може бути достатньо, щоб підвищити рівень ТТГ і знизити рівень вільних гормонів щитоподібної залози.

Наукове дослідження першопричин хвороби. Фторидна змова

Багато кому відомо, що, починаючи від 1950-х років, фтор для запобігання карієсу зубів додають у воду в більшості міст США та в деяких містах Великої Британії. Проте мало хто знає, що до винаходу антитиреоїдних препаратів фтор використовували для пригнічення надмірної активності щитоподібної залози. Виявляється, що його доза від 2 до 5 мг на день ефективна в використанні для цієї мети. Якщо ви мешкаєте в типовому населеному пункті, де фторують воду, і випиваєте вісім склянок води щодня, то, мабуть, вживаєте кількість фтору, достатню, щоб пригнітити роботу щитоподібної залози!

Хоча більшість західних країн справедливо відмовилась від фторування й водночас не виявила явних наслідків на зростання карієсу, США, Канада та частина Великої Британії й далі фторують воду.

У британському дослідженні 2015 року, яке аж надто запізнилося, повідомлялося, що медичні працівники з району Великої Британії Вест-Мідленд, де воду фторують удвічі частіше, діагностували гіпотиреоз у своїх пацієнтів, порівняно з лікарями з Великого Манчестера, де воду не фторують! Окрім того, аналіз даних з різних куточків Великої Британії виявив, що показники поширення гіпотиреозу статистично відповідали нормам фтору в місцевому водопостачанні!

Радіація

Помітний зв’язок між радіацією та аутоімунним ураженням щитоподібної залози знайшли в людей, які зазнали наслідків Чорнобильської катастрофи. Нещодавне дослідження засвідчило, що навіть низькі дози опромінення можуть впливати на імунну систему, посилюючи певні аутоімунні захворювання, як-от астму й хворобу Хашимото. Одне з таких досліджень, що його виконав доктор Норіко Шимура з Університету Оху в Японії, засвідчило, що миші, які зазнали низьких доз опромінення, мали вищу ймовірність аутоімунного ураження щитоподібної залози та підвищену кількість тиреоїдних антитіл.

Засоби особистого догляду

Оглядаючи ванну середньостатистичної американки, ви, мабуть, знайдете там близько ста засобів особистої гігієни, серед них лак для нігтів, лосьйони, шампуні, тіні для повік, маски для обличчя, лак для волосся, парфуми — перелік можна доповнювати й доповнювати.

У цих продуктах повно хімічних речовин, які не перейшли дослідження на безпечність. Більшість випробувань косметичних виробів спрямовані лише на те, щоб визначити, чи роблять ці продукти людей естетично привабливішими. Лабораторні дослідження на оцінювання показників крові та змін у роботі органів чи імунної системи, або будь-які інші доступні медичні тести з цього приводу не є звичайною практикою, якої додержує косметична промисловість.

Жінки пересічно щодня використовують близько десятка засобів особистої гігієни та косметики, які містять приблизно 168 хімічних інгредієнтів! На відміну від них, чоловіки щодня використовують пересічно вдвічі менше засобів особистої гігієни, які містять приблизно 85 хімічних речовин.

Проте багато людей не усвідомлює, що те, що ми наносимо на шкіру, з часом починає циркулювати в нашому організмі. Часто-густо зовнішній спосіб застосування насправді призводить до того, що ми поглинаємо більше токсину, ніж це відбулося б, якби ми його проковтнули. Це стається тому, що коли ми ковтаємо певну речовину, кишківник і печінка переробляють її, перш ніж вона потрапляє в систему кровообігу. Коли речовину наносять на шкіру, вона минає захисні бар’єри травного тракту й печінки.

Один з підрозділів фармакології, фармакокінетика, присвячений вивченню того, як різноманітні способи потрапляння до організму можуть впливати на кількість речовини, яка може в ньому циркулювати. З пероральним способом введення до організму в циркуляцію потрапляє найменша кількість речовини, тоді як за альтернативних способів, як-от ректальний, вагінальний, внутрішньовенний, внутрішньом’язовий, інгаляційний, під’язиковий і трансдермальний, речовина потрапляє безпосередньо в кровообіг.

Робоча група з довкілля виявила 146 косметичних інгредієнтів, які можуть містити токсичні домішки, і повідомила, що 80 % засобів особистої гігієни містять ці інгредієнти.

Хоча важко достеменно визначити причини того, чому в жінок усемеро частіше, ніж у чоловіків, розвивається хвороба Хашимото, але, можливо, тут, серед інших чинників, виконує свою роль застосування в косметиці хімічних речовин, які руйнують ендокринну систему. Чоловіки зазвичай використовують менше засобів особистої гігієни, тому, можливо, саме ці засоби частково відповідають за кількісне переважання жінок серед тих, хто потерпає від захворювання щитоподібної залози та аутоімунних станів.

Зокрема, використання помади пов’язане з розвитком вовчака, іншого аутоімунного стану. Всмоктування токсинів з губної помади є ймовірнішим, ніж з інших косметичних засобів, оскільки губи вкриті слизовою оболонкою, а ще ми можемо, облизуючи їх, ненароком проковтнути нанесений на них засіб. Те, що помаду для губ застосовують часто, теж підвищує ймовірність впливу токсинів.

З косметикою загалом існують особливі проблеми щодо забруднення її важкими металами. У звіті за травень 2011 року Товариства захисту довкілля Канади представили вражаючі результати тестування на наявність важких металів 49 засобів макіяжу, взятих у шести канадських жінок. Більшість випробовуваних продуктів містили нікель (100 %), свинець (96 %), берилій (90 %), талій (61 %). Крім того, 51 % з них містили кадмій і 20 % — миш’як.

Ви можете ознайомитися з повним звітом на веб-сайті www.environmentaldefence.ca, щоб побачити вичерпні деталі й перелік випробуваних продуктів. Якщо ви вважаєте, що проблема полягає лише в дешевих іноземних продуктах, я хочу вам повідомити, що в косметиці таких популярних дорогих брендів, як «Clinique», «Sephora», «L’Oréal» та «MAC» теж наявні ці важкі метали.

Крім того, популярний блиск для губ «Benenet Benetint» містив найбільшу кількість важких металів, серед них миш’як, берилій, кадмій, нікель, свинець і талій. З’ясували, що цей блиск для губ містить 70 ppm** миш’яку, тоді як максимально допустима його норма в харчових продуктах <0,1 ppm, тобто в 700 разів більша за ту кількість, яку визнали токсичною. Хоча ми, зрозуміло, споживаємо їжі більше, ніж використовуємо блиску для губ, але завдяки високій проникності слизової оболонки миш’як з губ може поглинатися легше, ніж тоді, якщо ми його з’їли б. Крім того, у цьому продукті виявили 110 ppm свинцю, що вдесятеро перевищує його допустиму кількість у харчових продуктах.

Я дійшла до цього в непростий спосіб, тож сподіваюся, що вам цього робити не доведеться!

Як я отруїлася блиском для губ

Я не до кінця розуміла, як багато токсинів міститься в макіяжі, до літа 2014 року, коли сама особисто отруїлися блиском для губ.

У 2014 році, після майже двох років перебування в стадії ремісії хвороби Хашимото, я раптом стала спостерігати погіршення здоров’я. Я задихалася, у мене став змінюватися настрій, я втомлювалася, стала втрачати волосся, в мене затерпали руки й ноги. З’ясувалося, що я маю анемію, мій рівень ТТГ становив приблизно 4 мкМО/мл (хоча в попередні два роки він був приблизно 1 мкМО/мл). Уперше за два роки, замість того щоб зменшувати дозу ліків для щитоподібної залози, мені довелося її збільшити.

Я запідозрила, що симптоми дуже нагадують отруєння важкими металами, тому перевірила свою сечу на наявність важких металів у лабораторії «ZRT». Тести, звичайно, свідчили, що рівень миш’яку в сечі становив 810 мкг/г, тоді як нормальний рівень має бути нижчим за 138 мкг/г!

Я занурилася в вивчення питання й дізналася, що миш’як можна знайти в ґрунті, їжі, воді, повітрі, вулканічному попелі, вугіллі, пестицидах, рисі, курятині, деревині, обробленій хромованим арсенатом міді, аюрведичних добавках та деяких косметичних засобах. Я перебрала усі можливі джерела, і згадала, що наступного дня після того, як стала користуватися блиском для губ «Benefit Benetint», я прокинулася з болем у горлі та опухлими лімфатичними вузлами.

Миш'як міг активувати вірус Епштейна–Барр, а біль у горлі, втома та набряклість лімфатичних вузлів були наслідком пробудженого сплячого вірусу, який став розмножуватися в моїй щитоподібній залозі. На щастя, відмова від блиску для губ, збільшена дози ліків для щитоподібної залози й додержання «Фундаментальних протоколів» усунули всі симптоми. Одначе мені також знадобилися «Розширені протоколи» для лікування вірусу Епштейна–Барр, відновлення надниркових залоз і видалення токсинів, щоб знову повернутися до ремісії. Отже, навіть після настання ремісії в вас, як це сталося зі мною, можуть виникнути проблеми зі здоров’ям. Я сподіваюся, що ця книжка стане для вас посібником, який допоможе повернутися до ремісії у разі таких непередбачуваних ситуацій.

Я застосовувала цей блиск для губ кілька разів на день, несвідомо отруюючи себе з кожним його нанесенням. У мене болить серце, коли я починаю думати про те, скільки жінок так само ненавмисно отруюються. Звідси наука — зверніть увагу на свої засоби особистої гігієни!

Засоби для чищення

Звичайні засоби для чищення, що їх використовують для прибирання ванних кімнат, кухні та миття підлоги, наповнені токсичними хімікатами. Ви можете виготовити власні засоби або придбати ті, які вироблені з натуральних інгредієнтів. Робоча група з довкілля має базу даних про безпечніші альтернативи (www.ewg.org/guides/cleaners).

Кухонне начиння

Такі метали, як алюміній та нікель, можуть потрапляти до нашого організму з кухонного посуду та іншого начиння, особливо коли цей посуд нагрівається. Хоча каструлі з неіржавної сталі вважають безпечнішою альтернативою каструлям з тефлоновим покриттям, нікель з них теж може бути для декого проблемою.

Дитина Чорнобиля

Що більше я дізнаюся про численні причини, які зумовлюють хворобу Хашимото, то ясніше усвідомлюю, пригадуючи свою особисту історію, що мій стан, мабуть, став розвиватися років за десять до того, як мені офіційно визначили діагноз, і, можливо, років за п’ятнадцять до того, як у мене стали виникати очевидні симптоми. Я зростала на південному сході Польщі, в невеликому селі Гостинне, і зазнала впливу чорнобильської радіації в віці чотирьох років. Мама згадує, що я була дитиною, схильною до тривожності, і, як я пригадую, мала повсякчас холодні руки й ноги!

Я вже наводила вражаючу статистику — у 81 % дітей, які зазнали впливу наслідків Чорнобильської катастрофи, були антитіла до щитоподібної залози! Щойно з’являються ці антитіла, в організмі людини починає відбуватися коливання рівня гормонів, яке триває десятки років до розвитку гіпотиреозу. Це коливання може спричиняти багато заплутаних симптомів як гіпотиреозу, так і гіпертиреозу. Саме це й було, мабуть, першопричиною моїх нападів тривожності, депресії, холодних рук і повільного росту в дитинстві та в юнацькому віці. Попри те, чи піддавалися ви опроміненню або впливу іншого токсину, я хочу, щоб ви знали, що відновити здоров’я можна!

Харчова фармакологія

З цієї книжки ви дізнаєтесь, що, з одного боку, їжу можна використовувати як ліки, а з другого — вона може бути токсичною! Вступна дієта має два аспекти — вона зосереджена на зменшенні кількості споживання токсичної їжі й додаванні їжі корисної.

У продуктах харчування можуть міститися токсичні речовини (як-от пестициди, залишки яких можуть сприяти загальному токсичному навантаженню, або ртуть, яка, як відомо, порушує функцію щитоподібної залози й яку ви можете взяти з деякими видами риби, особливо з тунцем). Токсичними можуть виявитися для вас самі по собі певні харчі, структурний склад яких може викликати токсичну реакцію в людей з хворобою Хашимото та іншими аутоімунними захворюваннями.

Люди, які потерпають від хвороби Хашимото, можуть мати токсичну реакцію на продукти харчування через склад цих продуктів. Зокрема, генетично модифіковані харчі можуть спричиняти виникнення пов’язаних з імунітетом проблем із здоров’ям через наявність у цих продуктах чужорідної ДНК від вірусів та бактерій, що їх використовують для модифікації рослин. Крім того, важко засвоювані харчові білки, як-от глютен, молочні та соєві білки, можуть спричиняти аутоімунну відповідь завдяки молекулярній мімікрії. Якщо в вас підвищена кишкова проникність (яка завжди є попередником аутоімунного захворювання), ваш організм, мабуть, визнає ці білки за чужорідне вторгнення та виробить до них антитіла. В такому разі в вас може розвинутися реакція, відома як харчова чутливість. Харчова чутливість відрізняється від алергії тим, що вона формується імунними системами IgG і IgA, тоді як харчова алергія — імунною системою IgE.

Харчова чутливість і харчова алергія розрізняються не лише належністю до неоднакових імунних систем, вони також розрізняються типом і часом вияву реакції. Харчова чутливість спричиняє такі симптоми, як синдром подразненого кишківника, головний біль та шкірну висипку, які можуть виявлятись із затримкою до чотирьох днів (так звана гіперчутливість сповільненого, IV, типу), тоді як алергічна реакція часто-густо буває набагато важчою та негайною (гіперчутливість I типу).

Харчова чутливість і антитіла до щитоподібної залози, зокрема антитіла до ТПО і TГ, координуються однією й тією самою імунною системою IgG, і це пояснює той факт, що хвороба Хашимото й харчова чутливість часто й густо супроводжують одна одну. Слід зазначити, що як харчова чутливість, так і аутоімунна реакція під час хвороби Хашимото — реакції гіперчутливості сповільненого, IV, типу. З досвіду праці з пацієнтами я помітила, що продукти, які стимулюють вивільнення антитіл IgG і сприяють реакції IV типу, водночас підвищують рівень антитіл до щитоподібної залози та підсилюють імунну реакцію на неї. Можливо, відбувається ефект відкрученого крана, а можливо, білки цих продуктів діють також і на щитоподібну залозу. Треба це додатково дослідити, щоб достеменно кількісно оцінити, але я можу попередньо повідомити, що в більшості людей з хворобою Хашимото (до 88 % моїх пацієнтів і читачів) послабилися симптоми захворювання щитоподібної залози та знизився рівень антитіл до неї з усуненням з раціону білків, які спричиняють харчову чутливість.

Циркуляційні імунні комплекси (ЦIК), які складаються з антитіла й харчового білка, виробляються під час аутоімунного захворювання щоразу, коли споживають їжу з умістом відповідного білка, ЦІК накопичуються в печінці, що призводить до порушення її функції.

Зупинімося докладніше на найпоширенішому чиннику токсичних реакцій у людей з хворобою Хашимото (та з більшістю інших аутоімунних захворювань).

Цим чинником є глютен — білок, який міститься в ячмені, житі й пшениці. Ці злаки в дієті західного світу — одні з основних продуктів, з яких виготовляють більшість хліба, круп і макаронних виробів. Продукти з умістом глютену можуть спричиняти токсичну реакцію в людей з аутоімунними захворюваннями, зокрема в тих, хто страждає на хворобу Хашимото. Найважча форма реакції на глютен спостерігається в хворих на целіакію.

Коли людина з целіакією споживає глютен, виникає аутоімунна атака на її кишківник, що призводить до руйнування ворсинок — ніжних утворень, які вкривають зсередини стінки кишківника й допомагають перетравлювати й засвоювати поживні речовини з їжі. Таке пошкодження ворсинок змушує організм хворих на целіакію голодувати, хоч би скільки їжі вони споживали, бо не в змозі засвоювати поживні речовини.

Симптоми целіакії неоднакові в людей. В одних може спостерігатися жахлива діарея, у інших закреп, нудота, блювота, кислотний рефлюкс, втрата ваги, легка поява синців, анемія, депресія, випадання волосся або безпліддя. Багато з цих симптомів імітує симптоми інших захворювань, саме тому целіакію називають великим імітатором. І саме тому целіакія часто й густо може залишатися недіагностованою доволі довго, бо її нерідко плутають з іншими проблемами. Пацієнти з невиявленою целіакією частіше хворіють на рак кишківника. Навіть невелика кількість глютену може спричинити сильний дистрес у їхньому кишківнику та інші важкі симптоми.

Целіакія може також виникати одночасно з іншими аутоімунними розладами, серед них вовчак, хвороби Аддісона та Хашимото. Дослідження свідчить що від 1,2 до 15 % пацієнтів з хворобою Хашимото страждають також і на целіакію. Дослідження, проведене в Нідерландах зі 104 пацієнтами з хворобою Хашимото, засвідчило, що 50 % з них мають гени, характерні для целіакії. Ті самі дослідники також перевірили зворотний зв’язок, тобто появу хвороби Хашимото в людей із діагнозом целіакії, і виявили, що в 18 % хворих на целіакію була також і хвороба Хашимото.

Хоча глютен спричиняє підвищену кишкову проникність у більшості людей загалом, але антитіла, які викликають целіакію, можуть реагувати з антитілами до щитоподібної залози, і це може бути однією з причин спільного виникнення цих захворювань. До 20 % хворих на целіакію та хворобу Хашимото можуть досягти стадії ремісії протягом року після того, як усунуть глютен з раціону, а декому вдається досягти ремісії вже через три місяці.

Коли італійські дослідники помістили людей з субклінічним гіпотиреозом та целіакією на безглютенову дієту, у значного відсотка з них нормалізувалася функція щитоподібної залози. Погляньте на їхні конкретні висновки:

• У 71 % людей з субклінічним гіпотиреозом, які протягом року суворо додержували харчування без глютену, спостерігалася нормалізація їхнього стану.

• Ще в 19 % людей, які додержували безглютенової дієти, нормалізувався рівень антитіл до щитоподібної залози. Дослідники зробили висновок, що подеколи, лише відмовившись від глютену, можна набагато поліпшити стан здоров’я.

Деякі нові дослідження свідчать, що люди з аутоімунними станами можуть мати нецеліакійну чутливість до глютену (NCGS). Нещодавно описали стан, за якого люди мають реакцію на глютен і характерне пошкодження клітин кишківника, яке спостерігається під час целіакії, але не мають позитивного тесту на відповідні антитіла. Окрім симптомів, не існує специфічного тесту на NCGS, але дослідження, представлене 2002 року в журналі «European Journal of Endocrinology», виявило, що 43 % людей з хворобою Хашимото мають активованим імунітет Т-клітин слизової оболонки, який зазвичай корелює з чутливістю до глютену.

Тож який зв’язок між целіакією, чутливістю до глютену й аутоімунними захворюваннями, як-от хвороба Хашимото? Цей зв’язок виявляється через здатність глютену спричиняти кишкову проникність. Коли глютенові білки завдають шкоди кишковій стінці, то в ній можуть виникати проміжки поміж клітинами, створюючи так звану діряву кишку, що дає можливість частинкам їжі потрапляти в кров. Ці частинки розпізнає імунна система як чужорідні речовини, і організм здійснює імунну атаку щоразу, коли людина споживає таку їжу. Вважається, що реакція кишківника на глютен має певний діапазон. У більшості здорових людей глютен спричиняє незначну короткочасну (протягом хвилин) проникність кишківника, тоді як у хворих на целіакію реакція може бути важчою й тривати днями. Реакція хворих на NCGS десь посередині.

Споживання їжі може стати надзвичайно складним і неприємним, спричиняючи такі симптоми, як діарея, печія, розлад шлунка та біль. Кишкова проникність пов’язана з аутоімунними захворюваннями, і хворі на целіакію ризикують розвинути в себе ці захворювання теж, особливо якщо не змінюють свого раціону.

Між реакцією на глютен і щитоподібною залозою існує тісний зв’язок. Деякі люди можуть повністю відновити своє здоров’я просто лише відмовившись від глютену, тоді як іншим, можливо, доведеться дошукуватися трохи глибше (як у моєму випадку). У більшості поліпшення відбувається в геометричній прогресії! Зі спілкування з пацієнтами, а також із мого опитування серед 2232 людей, які потерпають від хвороби Хашимото, я визначила, що приблизно 88 % людей з цією хворобою почуваються набагато краще без глютену! З огляду на тісний зв’язок між реакцією на глютен і щитоподібною залозою це не дивно.

Результати серед моїх читачів та пацієнтів були такими надзвичайними, що я рекомендую всім, хто потерпає від хвороби Хашимото, усунути глютен з харчування на два тижні, щоб оцінити, чи помітять вони послаблення своїх симптомів.

Ось короткі відгуки читачів та пацієнтів, які відмовилися від глютену:

• «Безглютенова дієта допомогла мені знизити кількість антитіл майже до норми».

• «Відмова від глютену мені надзвичайно допомогла. Потрібно було вісім місяців, щоб відчути різницю, і ось через два роки більшість симптомів хвороби зникла. Нічого не втратила, не споживаючи глютену».

• «Відтоді як я відмовився від глютену, моє волосся повідростало, здуття живота й діарея пропали, рефлюксу теж більше нема».

• «Відмова від глютену допомогла моєму волоссю відрости після повної його втрати, так само як і бровам і віям».

• «Без глютену та сої впродовж трьох місяців я змогла знизити дозу ліків, і мій біль у животі, змінні діарея й закреп, тривожність і біль у всьому тілі зникли!»

• «Я відмовилася від глютену й унормувала рівень антитіл. Тож вдячна за пораду!»

Декому (зокрема мені) доводиться дошукуватися дещо глибше, щоб досягти ремісії. Мій особистий досвід, численні дослідження та відгуки пацієнтів указують на те, що не лише глютен може бути токсичною їжею під час хвороби Хашимото. Найпоширенішими чинниками харчової чутливості в разі цього захворювання можуть бути глютен, набіл (це було моєю найбільшою проблемою), соя, яйця, цукор, зернові продукти (особливо кукурудза), овочі родини пасльонових (картопля, помідори, баклажани та перець), кофеїн, алкоголь, горіхи й насіння.

Багато моїх читачів та пацієнтів відчуло користь, усунувши певні продукти з раціону, — 88 % повідомили, що почуваються ліпше без глютену, 87 % — без цукру, 81 % — без зернових, 79 % — без набілу, приблизно 63 % — без сої, дієти без яєць та пасльонових овочів були корисними відповідно 47 і 48 % опитаних. Ще 15 % відчули поліпшення на дієті без горіхів, а 7 % повідомили, що почуваються краще без насіння. Аутоімунна палеодієта, яка вилучає всі перелічені вище продукти, допомогла 75 % людей почуватися краще. Якщо ви вже знаєте, що реагуєте на зазначені вище продукти, то можете негайно вилучити їх зі свого раціону. В іншому разі ми поступово вилучатимемо їх з раціону в перебігу застосування протоколів відновлення надниркових залоз та балансу кишківника й визначатимемо, чи відчуваєте ви поліпшення.

Дослідження впливу харчування

Попри те, що я спостерігала колосальне поліпшення свого здоров’я, а також здоров’я пацієнтів завдяки вилученню продуктів харчування, здатних спричиняти реакцію організму, я бачила, що досліджень, які підтверджують вплив певних харчів на хворобу Хашимото, явно бракувало (за винятком присвячених супутньому розвиткові целіакії та хвороби Хашимото). Це залишалося таким і після того, як я написала свою першу книжку, а потім витратила безліч часу, поширюючи знання про роль харчування під час хвороби Хашимото. Я гадала, що дослідницькі центри спробують вивчити методики харчування, які, на мою думку, виявилися корисними, але цього не сталося. Проте через два роки я зрозуміла, що в мене нема потреби покладатися на дослідницькі центри — я дістала змогу виконати власне дослідження за допомогою моєї спільноти бунтівників проти першопричин захворювання (або радше мені довелося це зробити!).

Я опитувала своїх читачів з 10 по 31 травня 2015 року. Загалом у ньому взяли участь 2232 людини, з них 1991 людина повідомила про наявність хвороби Хашимото. Лише в 78 осіб (3,5 %) діагностували целіакію. Слід зазначити, що такий метод дослідження мав певні обмеження проти традиційних стандартів — опитування було спрямоване на упереджену групу (зрештою, всі опитувані були моїми освіченими читачами!), контрольної групи не було. А втім, виявилося багато цікавих тенденцій, які я вже помітила раніше в своїх пацієнтів, а наразі вони підтвердилися на набагато численнішій вибірці. Якщо ви довіряєте звичайним пацієнтам, таким, як ви самі, ця інформація буде вам корисною.

Я попросила читачів указати, на які, на їхню думку, продукти вони реагують, а також у яких саме системах організму виявляються їхні симптоми. Наприклад, вони мали зарахувати такі симптоми, як постназальний синдром, закладений ніс, кашель і симптоми, пов’язані з астмою, до категорії «Дихальна система». Закреп, діарея, судоми й здуття живота, нудота, метеоризм, кислотний рефлюкс, печія та відрижка належали до категорії «Травна система». Ось симптоми й системи організму, які пацієнти мали обрати, спираючись на власний досвід:

Результати виявили різноманітні типи харчової чутливості пацієнтів з хворобою Хашимото. З усіх опитаних 76 % повідомили, що є чутливими до глютену, 64 % — до цукру, 57 % — до набілу, 44 % — до зернових, 42 % — до кофеїну, 41 % — до сої, 33 % — до кукурудзи, 19 % — до овочів з родини пасльонових, 18 % — до яєць, 15 % — до горіхів, 12 % — до червоного м’яса, 11 % — до овочів з родини капустяних, 9 % — до фруктів та 7 % — до насіння.

Більшість реакцій, за винятком тих, які викликані цукром і кофеїном, виявлялись у травній системі. Ці симптоми охоплювали закреп, діарею, судоми та здуття живота, нудоту, метеоризм, кислотний рефлюкс, печію та відрижку. Цукор переважно призводив до симптомів, пов’язаних з мозком, як-от головний біль, запаморочення, потьмарення свідомості, тривожність, депресія, втома та безсоння, хоча травна система водночас теж уражалася. Як і слід було очікувати, кофеїн асоціювався із частим пульсом, прискореним серцебиттям (серце) та посиленим відчуттям тривожності. Овочі родини пасльонових асоціювались із болем у суглобах та м’язах, набряками, поколюванням та онімінням. Горіхи та фрукти були пов’язані з ураженнями шкіри, серед них вугрі, екзема та свербіж.

Другим за частотою ураження органом був мозок, який, як з’ясувалося, зазнавав впливу реакцій на глютен, кофеїн, сою, кукурудзу, яйця, овочі родини капустяних та насіння.

Так само як і в моїх клінічних спостереженнях, набіл був причетний до постназального синдрому, закладеного носа, кашлю та симптомів астми. Хоч як дивно, червоне м’ясо впливало на м’язову систему.

З 1736 обстежених пацієнтів із хворобою Хашимото, які спробували безглютенову дієту, 80 % повідомили про послаблення симптомів органів травлення, тоді як 13 % поліпшення не відчули. Решта не мала жодних симптомів травної системи й до того, як вони перейшли на безглютенову дієту.

Тестування на целіакію та харчову чутливість

Теперішнє тестування на целіакію далеко не ідеальне, оскільки скринінговий тест нерідко виявляється негативним у всіх, крім тих, хто має найпрогресивніші випадки захворювання. Одначе якщо підозрюєте в себе целіакію, то можете зробити генетичний тест у такій компанії, як «23 and me», щоб визначити, чи маєте ви генетичний ризик розвитку цього захворювання.

Тести на чутливість до певних продуктів, наприклад, до глютену, ще менш надійні. Ось чому найкращий і найдешевший підхід — вивести з харчування глютен принаймні на три тижні, спостерігати за своїм станом, а в разі сумніву повторно ввести його до раціону, щоб перевірити реакцію організму.

Якщо ви використовуєте такий підхід, важливо пам’ятати, що зцілення потребує часу. Для оздоровлення кишківника потрібна дієта без глютену, і хоча деяке поліпшення може відбутися негайно, повне зникнення симптомів може забрати від трьох місяців до двох років суворої дієти без глютену. Навіть невелика його кількість може призвести до помітного погіршення, і може статися, що вам доведеться вилучати з раціону також й інші продукти, щоб повністю вилікуватися. Ви далі ознайомитеся з повним переліком продуктів, які годиться вилучити на першому етапі виконання протоколу. Та спершу зробімо його загальний огляд.

Двотижневий протокол підтримування печінки

Наразі настав час заглибитися в особливості протоколу. Ось чотири його кроки:

1-й крок. Усунути потенційно провокативну їжу.

2-й крок. Додати підтримувальну їжу.

3-й крок. Зменшити токсичний вплив.

4-й крок. Підтримати шляхи детоксикації.

Послаблення симптомів відбувається швидко, бо в міру усунення тригерів і дефіциту поживних речовин печінка здатна ефективніше виводити токсини й виробляти гормони.

Люди із захворюваннями щитоподібної залози починають почуватися краще ще й тому, що з тим, як більша частина ферментів печінки вивільняється для роботи з гормонами, замість усувати токсини, організм починає брати більше Т3, активного гормону щитоподібної залози. Організм виробляє активний гормон Т3 через процес перетворення або ендогенного Т4, який продукується в організмі, або екзогенного Т4, який уживають як ліки. Коли просто, зі здоровою печінкою організм може використовувати як власні гормони щитоподібної залози, так і ліки набагато ефективніше.

Наразі я розпочинаю працювати з усіма пацієнтами саме з цього «Протоколу підтримування печінки», перш ніж перейматися їхніми наднирниками, кишківником, харчуванням, ліками, травленням, дефіцитом поживних речовин та інфекціями. І вже точно перед тим, як вони застосовуватимуть протоколи активної детоксикації! Попри те, що токсини можуть бути важливою першопричиною захворювання для багатьох людей, які потерпають від хвороби Хашимото, важливо пам’ятати, що токсини слід виводити з організму м’яко й повільно, щоб вони не завдавали шкоди під час свого виходу.

Коли ми підтримаємо печінку, ви зможете набагато краще зносити додаткові зміни способу життя та добавки. Отож, ви готові розпочати?

Протягом виконання цього двотижневого протоколу я хотіла б ознайомити вас зі вступною дієтою для впливу на першопричини хвороби. Як ви наразі дізнаєтеся, харчування — це головна частина зцілення! Насправді харчування так важливе, що забирає два етапи протоколу!

Крок 1. Вилучити продукти — потенційні тригери захворювання

Ви маєте вилучити з раціону глютен, набіл, цукор, сою, кофеїн та алкоголь. Вилучення перероблених продуктів допоможе великою мірою усунути ці продукти-тригери. Якщо ви вже вилучили з раціону більшу частину цих продуктів та інші, які викликають реакцію організму, і далі цього додержуйте й зосередьтеся на долученні до харчування більшої кількості підтримувальних продуктів (крок 2), зменшенні токсичного впливу (крок 3) та підтримуванні шляхів детоксикації (крок 4).

Глютен

Для усунення чи полегшення симптомів годиться повністю уникати глютену, нема такого поняття, як часткова відмова від глютену. Для того щоб повністю вилучити глютен зі свого раціону, вам треба буде прибрати з нього всі продукти з пшениці, ячменю та жита. Це складніше, ніж здається, оскільки багато перероблених харчових продуктів містять певну форму глютену як речовини-стабілізатора. Навіть ті продукти, які, на вашу думку, є безпечними, як-от присмаки для салатів, маринади, соуси для барбекю та супи, слід перевіряти на наявність глютену.

Якщо в вас целіакія, ви зможете помітити поліпшення симптомів протягом кількох днів, хоча для повного одужання знадобиться від трьох місяців до двох років. У тих, хто має чутливість до глютену, поліпшення слід очікувати через два-три тижні, а одужання — протягом шести-восьми тижнів. Є деякі попередні докази того, що целіакія має постійний характер, тоді як чутливість до глютену, навпаки, може бути поворотною. Отже, тому, хто страждає на целіакію, доведеться протягом усього життя суворо уникати глютену, тоді як для того, хто має чутливість до глютену, є певна можливість позбутися реакції на нього.

Набіл

Молочні страви — це ще одна поширена їжа, яка викликає реакцію в тих, хто потерпає від хвороби Хашимото. Деякі люди можуть мати первинну чутливість до набілу, тоді як у інших може виникнути вторинна чутливість через пошкодження кишківника, спричинене глютеном.

Можливо, вам доводилось чути про нестерпність лактози, тобто про брак ферментів, що перешкоджає правильному розщепленню молочного цукру лактози. Це один з видів реакції на набіл, відмінний від чутливості до них. Чутливість до набілу, як і чутливість до глютену, опосередковується імунною системою.

Люди, які страждають на хворобу Хашимото, зазвичай чутливі до білків набілу — казеїну й протеїнів сироватки. Таким людям слід уникати всіх продуктів з коров’ячого молока, вкупі з самим молоком, сиром, йогуртами, морозивом і навіть маслом. «Корисні» білкові порошки, які містять сироватковий білок, теж треба вилучити з раціону. Деякі немолочні сири можуть містити казеїн, найпроблематичніший серед молочних білків. Перероблені харчові продукти можуть містити молочні білки, і їх ліпше уникати.

Якщо ви не відчуваєте повного полегшення на безглютеновій дієті, вам можна порекомендувати уникати набілу протягом трьох-шести місяців. Багато людей відновлює здатність засвоювати набіл через шість місяців, але декому доведеться уникати його на невизначений час.

Безпечні білкові порошки

Більшість білкових порошків на ринку містять сою та молоко, білки яких здатні викликати реакцію в людей з хворобою Хашимото. Яєчний білок менш реактивний, але, на жаль, якщо його беруться використовувати ті, хто має хворобу Хашимото, вони часто й густо починають реагувати на цей білок, бо він важко перетравлюється в організмі людей з кишковою проникністю. Білкові порошки, які найкраще засвоюють люди з хворобою Хашимото, це гороховий білок та гідролізований яловичий білок. Обидва вони гіпоалергенні й легко засвоюються. Я рекомендую використовувати гороховий білок для очищення організму (протокол підтримування печінки) й гідролізований білок з яловичини для дальшого підтримування організму (протоколи відновлення надниркових залоз та балансу кишківника). Гідролізований яловичий білок має особливу перевагу, бо він рідше спричиняє нову харчову чутливість завдяки процесу гідролізу, який розбиває білок на дрібні частинки. Хоч як дивно, гідролізований яловичий білок дуже смачний. На смак він не схожий на яловичину, а має легкий молочний присмак. Я розробила «Rootcology AI Paleo Protein», який містить гідролізований яловичий білок без будь-яких наповнювачів і відповідає навіть найсуворішим аутоімунним протоколам, а також органічний гороховий білок «Rootcology», який можна використовувати для очищення організму.

Цукор

Виконуючи «Протокол підтримування печінки», важливо окрім самого цукру уникати перероблених продуктів, які містять цукор або кукурудзяний сироп з високим умістом фруктози як інгредієнта. Ви можете використовувати стевію, трувію, ксиліт або трегалозу як альтернативу, але уникайте сукралози («Splenda») або сахарину, бо обидва ці цукрозамінники причетні до виникнення хвороби Хашимото.

НАУКОВЕ ДОСЛІДЖЕННЯ ПЕРШОПРИЧИН ХВОРОБИ. Не такі вже й солодкі підсолоджувачі

«NutraSweet», «Equal» (аспартам) і «Splenda» (сукралоза) пов’язані з причинами хвороби Хашимото. Доктор Ісаак Сахмечі, професор з Маунт-Сінай***, повідомив, що двоє його пацієнтів досягли повної ремісії хвороби Хашимото, відмовившись від штучних підсолоджувачів. Це була єдина зміна в їхньому харчуванні! Якщо ви цього ще не зробили, рекомендую назавжди вилучити ці підсолоджувачі з раціону.

Соя

Багато продуктів, які не містять глютену, містять сою, яка може спричинити проблеми для щитоподібної залози й посилити аутоімунну атаку на неї. Я вважаю, що стан моєї щитоподібної залози погіршився з уживанням соєвих продуктів, які не містять глютену. Після того як я відмовилася протягом місяця від соєвих продуктів, у моєму раціоні рівень антитіл до щитоподібної залози впав від 800 МО/мл до 380 МО/мл. Ви маєте уникати соєвих бобів едамаме, соєвого молока, тофу, темпе, місо та соєвого соусу. Крім того, ви мусите вилучити з раціону перероблені харчові продукти й добавки, які часто й густо містять інгредієнти на основі сої. Сюди входять вегетаріанські та веганські продукти, які можуть містити соєвий лецитин, соєвий сир, гідролізований соєвий білок або гідролізований рослинний білок. Якщо ви побачите щось із зазначеного на етикетці товару, ліпше поверніть його!

Кофеїн

Хоча кава та чай мають чималу користь для здоров’я, і кава справді може бути корисною в разі захворювання печінки, ми тимчасово вилучимо кофеїновмісні продукти під час виконання «Фундаментальних протоколів».

Кофеїн у каві та чаї може перешкоджати нам відпочивати тоді, коли це потрібно, і переводити організм у режим «бий або втікай» замість режиму «відпочивай та перетравлюй». Відомо, що кофеїн заважає спати, а що більша частина детоксикації й зцілення печінки відбувається під час сну, то ми маємо уникати всього, що може йому заважати. Ми маємо забезпечити організму всі можливості для одужання. Окрім того, кофеїн послаблює наднирники й може збільшити проникність кишківника. На додаток до всього чай є проблематичним ще й через уміст у ньому фтору, а кава може містити цвіль або реагувати з глютеном.

Якщо ви тривалий час уживали кофеїн, цілком можливо, вам буде важко не почуватися сонною куркою, якщо зненацька від нього відмовитеся, через те що кофеїн викликає звикання. Можливо, буде корисно зменшувати його споживання щодня на 50 %. Наприклад, якщо ви зазвичай випиваєте два горнятка кави на день, постарайтеся зменшити дозу до одного горнятка, потім до його половини та чверті, отак, пом’якшивши, можна повністю припинити вживати каву.

Ви все-таки можете водночас заробити головний біль від абстиненції. Добавки сполук магнію, ванни з сіллю Епсома, гаряча вода з лимоном та рослинні замінники кави, як-от «Dandy Blend», можуть допомогти вам у перехідний період.

Замість кофеїновмісних ви можете вживати такі напої:

• Гаряча вода з лимоном — пиття її із самого ранку та протягом дня розбудить вас краще, ніж будь-який чай чи кава, і допоможе підтримувати шлункову кислотність і шляхи детоксикації печінки.

• Maкa-лате — адаптоген мака підтримуватиме ваші наднирники та гормони, тоді як кокосове молоко допоможе рівню цукру в крові залишатися стабільним протягом дня. Бонусом є те, що напій на смак нагадує лате (див. с. 169)!

• Зелений сік — він дасть вам багато поживних речовин та енергії в корисному вигляді.

• Чай з куркумою — чудовий замінник гарячого чаю, чай з куркумою — відмінний і смачний засіб детоксикації (див. с. 164).

• М’ятний чай — це простий і смачний трав’яний чай. Як бонус м’ята також пригнічує надмірний бактеріальний ріст у тонкій кишці, поширений дисбаланс у разі хвороби Хашимото.

• «Dandy Blend» — насолоджуйтеся цією безглютеновою трав’яною сумішшю, яка на смак нагадує каву.

• Вода «Spa» — змішайте воду з фруктами; це приємний спосіб утамувати спрагу.

Я хотіла б поділитися з вами більшою кількістю рецептів. Будь ласка, зайдіть на www.thyroid pharmacist.com/action, щоб записати їх.

Алкоголь

Алкоголь призводить до дисбалансу цукру в крові, уповільненої функції печінки, негерметичного кишківника та надмірного бактеріального росту в тонкому кишківнику. Авжеж, навіть той келих «корисного» вина теж! Якщо ви сумуєте за смаком алкоголю, то можете замінити його моїми «Ферментованою маргаритою» або «Безалкогольним мохіто» (див. с. 169–170). Пробіотики, які містяться в цих напоях, підтримають печінку та кишківник.

То що ж можна їсти? Крок 2 розглядає конкретні корисні продукти, які ви маєте споживати, виконуючи «Протокол підтримування печінки», але, загалом кажучи, ви маєте зосередитися на багатому на поживні речовини харчуванні. Це дієта, яка охоплює різноманітні сорти м’яса в корисній кількості, усі овочі, фрукти, горіхи, насіння та яйця, якщо ви до них не чутливі.

Пропозиції до вечері під час виконання «Фундаментальних протоколів»

Багато ресторанів має безглютенове меню, але повечеряти там усе одно може бути складно, оскільки, якщо ресторан готує не лише безглютенову їжу, у ваші безглютенові страви може потрапити під час їхнього приготування глютен. Навіть невелика його кількість може спровокувати реакцію (яка часто-густо виявляється як важкі шлунково-кишкові симптоми). Важливо зазначити, що утримання від глютену може викрити вашу приховану чутливість до нього, а це означає, що його вплив після періоду утримання може спричинити гостріші симптоми, ніж ті слабкі хронічні, які ви мали, вживаючи глютен повсякденно. Це пов’язано з тим, що брак їжі-тригера призводить до накопичення реактивно здатних клітин, а отже, до сильнішої реакції цих клітин, які намагаються очистити організм від токсинів, коли таку їжу вводять знову.

Страви, які, ймовірно, можна безпечно замовляти, — це салат коб (зелень, помідори, бекон, курка на грилі, варене яйце, цибуля, авокадо та сир) або грецький салат (зелень, курка-гриль, оливки, помідори, болгарський перець, цибуля, огірки та сир фета). Обов’язково запитайте офіціанта, чи курка приготовлена саме на грилі, та про склад сиру й приправи (багато приправ для салатів містять глютен, сою та кукурудзяний сироп з високим умістом фруктози). Я рекомендую оливкову олію й лимонний сік як смачну альтернативу приправі.

М’ясо на грилі та овочі, приготовані на парі або на грилі, теж чудовий варіант. Щоб запобігти випадковому забрудненню від панірованих продуктів, ви можете попросити, щоб ваша їжа готувалася на грилі або в фользі.

Ви можете запобігти потенційному впливу такого забруднення, випивши добавку «Pure Encapsulations Gluten / Dairy Digest». Хоча цей продукт не усуне реакції повністю, він може звести до мінімуму її побічну дію.

Крок 2. Додати підтримувальну їжу

Я люблю використовувати смачну їжу, щоб живити й підтримувати свій організм, це справжнє застосування їжі як ліків! Ось перелік рекомендованих мною суперпродуктів, які треба долучити до повсякденного споживання протягом виконання двотижневого «Протоколу підтримування печінки» (і, сподіваюсь, вам сподобається використовувати їх і далі). Суперпродукти перелічено за їхньою важливістю. Візьміть на себе зобов’язання додати принаймні три чи чотири з них у щоденний раціон. Вам зарахують бонусні бали, якщо ви зможете додати до нього всі одинадцять продуктів.

1. Гаряча вода з лимоном — очисні властивості лимонного соку підтримають шлунок та шляхи детоксикації печінки. Я рекомендую пити гарячу воду з лимоном разом із уживанням гормонів щитоподібної залози, оскільки лимонна кислота допомагає їхньому засвоєнню. Ви можете пити воду з лимоном замість напоїв з кофеїном, і побачите помітну різницю в вашій енергійності. Багато з тих, хто став уживати цей напій уранці, ніколи вже не повертається до кофеїну, тому що вода з лимоном дає змогу почуватися набагато краще! Пийте її одразу вранці натщесерце. Вичавіть сік з половинки або цілого органічного лимона на склянку гарячої очищеної води. Додайте за бажання стевію або кленовий сироп до смаку.

2. Зелений смузі. Цей зелений коктейль наповнений поживними речовинами для щитоподібної залози й може допомогти детоксикації та зменшити запалення. Він поєднує в собі гіпоалергенне джерело білка (горох) з жирами з кокосового молока та клітковиною з овочів.

А що смузі розбивають на дрібні частинки, то він набагато легше засвоюється порівняно зі звичайним сніданком, завдяки чому поживні речовини стають доступнішими й створюють більше енергії. Попри те, що смузі складається з подрібнених інгредієнтів, пам’ятайте, що ви все одно маєте його жувати, щоб активізувати процес травлення. Всі його інгредієнти обрано зі стратегічних причин:

• Основа з кокосового молока — гіпоалергенне джерело жиру й може допомогти зменшити запалення й стабілізувати рівень цукру в крові завдяки вмісту корисних жирів.

• Додавання авокадо сприяє стабілізації рівня цукру в крові, збільшує кількість корисних жирів і надає смузі консистенції, подібної до пудингу.

• Овочі додають клітковину та мікроелементи, які завдяки обробці в блендері стають легше доступними для засвоєння.

• Морська сіль може допомогти підтримати надниркові залози, які частенько піддаються стресу в людей, хворих на хворобу Хашимото.

Люди, які спробували цей зелений коктейль, кажуть, що він допомагає їм почуватися ситими, розслабленими, спокійними та повними енергії. Якщо треба, ви навіть можете подвоїти компоненти рецепту, щоб вистачило коктейлю й на обід.

Зелений смузі

1 склянка суміші бебі зелені

2 великі морквини

1 стиглий авокадо

1 стебло селери

1 огірок

1 пучок базиліка

1 склянка кокосового молока

1 ложка з горою порошку горохового білка

морська сіль на свій смак.

З’єднайте всі інгредієнти в блендері й змішайте до однорідності.

За бажання можна додати одну столову ложку чогось такого: порошку каму (містить вітамін С), печінки тріски в олії (має протизапальну дію), пробіотиків з кокосового кефіру, порошку кореня маки (сприяє підвищенню температури тіла й стабілізує рівень гормонів) або порошку куркуми (має протизапальну дію).

Хоча більшість тих, хто скуштував зелений смузі, його вподобали, деяким людям (еге ж, таким, як мій чоловік Майкл) може не сподобатися схожа на пудинг консистенція смузі й те, що він теплий. Щоб створити розріджену консистенцію, схожу на молоко, і «холодний тропічний аромат» — як мій чоловік описує ідеальний коктейль — ви можете зробити такі корективи:

• Замість авокадо додайте столову ложку насіння чіа. Насіння чіа не створює кремоподібної консистенції, але є джерелом корисного жиру.

• Додайте сік одного лимона або лайма, щоб зробити смузі «тропічнішим» і підтримати травлення.

• Додайте кубики льоду, щоб смузі став холодним і за консистенцією більше нагадував молоко.

Хоча морква й кокосове молоко додають природної солодкості, але якщо ви звикли до стандартної американської дієти, то можете попервах додавати фрукти — чверть склянки ягід, половинку банана або зеленого яблука, поки смакові рецептори зможуть призвичаїтися до натуральної солодкості кокосового молока та моркви.

3. Буряки. Буряки багаті на фітонутрієнти, мають протизапальні та антиоксидантні властивості й підтримують детоксикацію. Буряки особливо чудова їжа для тих, хто має мутацію гена MTHFR, бо вони багаті на фолієву кислоту й бетаїн, які допомагають розщеплювати гомоцистеїн, надаючи таким людям природну адаптацію до їхньої генної мутації. Намагайтеся з’їдати одну-дві порції буряків щотижня. А що в буряках від природи багато цукру, то обов’язково поєднуйте їх із джерелом корисного жиру або білка.

4. Овочі родини капустяних. Капустяні містять поживні речовини, які допомагають підтримувати детоксикацію печінки. До цих овочів належать капуста білокачанна, броколі, цвітна та кале й ріпа. Я рекомендую купувати органічні продукти, особливо це стосується капусти, бо вона зазвичай вбирає багато токсинів з довкілля.

Існує міф, що ці овочі некорисні для людей з хворобою Хашимото, але це неправда. Хоча капустяні овочі містять глюкозинолати, які можуть блокувати поглинання йоду щитоподібною залозою, більшість пацієнтів з хворобою Хашимото не має дефіциту йоду, а гойтрогенну дію цих корисних овочів не доведено. Окрім того, для такого ефекту довелось би з’їсти аж надто багато цих овочів. Капустяним овочам справді властива невелика гойтрогенна дія, але лише в сирому вигляді, тому, якщо вас непокоїть рівень йоду в вашому організмі, ви можете ці овочі приготувати на парі або заквасити.

Міфи щодо щитоподібної залози. Капустяні овочі

Поширеним міфом щодо щитоподібної залози є те, що слід уникати капустяних овочів, бо вони пригнічують її функцію. Смачні та корисні овочі, як-от капуста білокачанна, брюссельська, броколі та цвітна здобули зіпсовану репутацію через дещо застарілу термінологію й застаріле поняття про причини захворювання щитоподібної залози.

Гойтрогени — це термін, який запровадили в 1950-ті роки, описуючи речовини, які спричиняють утворення зоба, також відомого як збільшена щитоподібна залоза. Гойтрогени дуже оманливе поняття, яке може мати неоднакове значення для різних речовин, починаючи від пригніченого вивільнення гормонів щитоподібної залози й до впливу на продукування цих гормонів і пригніченого засвоєння йоду.

Капустяні овочі визначили як гойтрогенні, бо вони можуть блокувати засвоєння йоду. Це породило справедливе занепокоєння в 1950-ті роки, бо в той час основною причиною гіпотиреозу був дефіцит йоду, і будь-які зміни його рівня могли спричинити проблеми. Відтоді завдяки зусиллям громадськості йод додають до кухонної солі в більшості розвинених країн, і нині саме хвороба Хашимото — основна причина гіпотиреозу від 90 до 97 % його випадків у США. Крім того, дефіцит йоду не є поширеним серед людей з хворобою Хашимото.

Якщо людина не має чутливості до них, капустяні овочі в разі хвороби Хашимото цілком корисні й не впливають на функцію щитоподібної залози. Навіть якщо людина потерпає від гіпотиреозу через дефіцит йоду, вона однак може насолоджуватися цими овочами, якщо їх приготувати чи заквасити. Приготування та бродіння розщеплює компоненти, які блокують йод.

А втім, дехто може не сприймати броколі, брюссельської та цвітної капусти. Проте більшість реакцій людей, які потерпають від хвороби Хашимото, буває спричинено здатністю цих овочів викликати бродіння, що може посилити синдром надмірного бактеріального росту в тонкій кишці. До 50 % людей, які страждають на хворобу Хашимото, можуть мати СНБРТК (докладно описано в розділі 11). Також невеликий відсоток пацієнтів з хворобою Хашимото можуть мати чутливість до сірки, яка може посилюватися зі споживанням капустяних овочів, цю проблему докладніше розглянемо в «Розширених протоколах». Є лише один гойтроген, якого я завжди рекомендую уникати пацієнтам з хворобою Хашимото, і цей гойтроген — соя. Споживання сої пов’язано зі збільшенням антитіл до щитоподібної залози.

5. Кінза. Кінза — природний хелатор. Це означає, що вона може зв’язуватися з певними токсинами й сприяти виведенню їх з організму. Кінза допомагає м’яко виводити токсини й дуже смачна, якщо її додавати до салату, авокадо, зелених соків, смузі та соусу сальси. Зверніть увагу, що хоча хлорела й спіруліна теж природні хелатори, але через високий уміст у них йоду та їхню потенціальну можливість впливати на імунну систему я зазвичай не рекомендую їх людям з хворобою Хашимото.

6. Клітковина. Клітковина посилює здатність виводити з організму токсини та надлишки гормонів. Більшість людей добре сприймає натуральну клітковину, яка міститься в фруктах та овочах, але годиться бути обережними з клітковиною як добавками (як-от інулін, фруктоолігосахарид (FOS) або псиліум), бо вони можуть посилити кишкову проникність і спричинити СНБРТК. Якщо ви не мали звички споживати багато клітковини, я рекомендую починати робити це поступово й потроху додавати її дедалі більше в свій раціон.

7. Паростки та молоді рослинки. У паростках та молодих рослинках є природні ферменти, які розщеплюють токсини. В останні кілька десятиліть рослинні ферменти визнали ефективним методом очищення води від токсинів та речовин, які руйнують ендокринну систему. Хоча здебільшого питання досліджували поза людським організмом, використання порошку з паростків броколі засвідчило, що він може поглинати забруднювачі, які переносить повітря. Це може бути особливо важливо для людей, які живуть у великих містах, де навколо багато токсинів.

Показано, що паростки редьки поглинають до 88 % БФA — хімічної речовини, яка порушує роботу щитоподібної залози.

8. Зелені соки та хлорофіл. Зелені соки сповнені цілющих поживних речовин. А що соки мають рідку консистенцію, то речовини в них доступні й легкозасвоювані. На додаток до безлічі вітамінів, що їх пропонують зелені соки, вони також — чудове джерело хлорофілу — зеленого пігменту, який міститься в рослинах. З’ясували, що хлорофіл корисний для здоров’я в багатьох аспектах, він сприяє детоксикації, послаблює запалення та окислювальний стрес, підвищує рівень заліза в організмі й навіть є природним дезодорантом, бо може нейтралізувати запахи. Соки — чудовий спосіб підвищити енергійність у будь-який час доби! Зелені соки мають бути виготовлені переважно з овочів з додаванням для аромату деяких фруктів, наприклад, зелених яблук. Використовуючи спеціальну сокочавилку, так звану жувальну, яка «жує» овочі, а не ріже, ви можете приготувати вранці партію соку й потроху споживати його протягом дня. Ви можете також придбати хлорофіл як краплі й додавати його до напоїв.

Зелений сік

6–7 бебі морквин,

1 зелене яблуко,

3–4 стебла селери,

1 невеликий огірок,

3 склянки дрібно посіченої капусти,

1 очищений лайм,

морська сіль на свій смак.

Змішайте овочі та фрукти в сокочавилці й додайте трохи морської солі. Якщо маєте проблеми з рівнем цукру в крові, додайте 1–2 ложки кокосової олії або один авокадо. Це мій найулюбленіший сік.

9. Ферментовані (квашені) продукти. Ферментовані продукти наповнені пробіотиками, які підтримують кишківник та шляхи детоксикації. Бактерії, які містяться в таких продуктах, корисні для збалансування кишкової флори й допомагають під час закрепів та розладів травлення. Ферментований кокосовий йогурт, ферментована кокосова вода та ферментована капуста — це одні з моїх улюблених продуктів. Якщо ви купуєте ферментовану їжу, серед них і капусту, обов’язково вибирайте ту, яка зберігається в холодильнику. Пробіотичні бактерії можуть виживати за кімнатної температури лише один-два тижні.

10. Куркума. Куркумін, активний інгредієнт куркуми, ефективно сприяє детоксикації. Куркума має приємний смак. Якщо додати її до гарячої води, це буде чудова заміна гарячого чаю. Порошок куркуми має протизапальну, детоксикаційну, антиоксидантну, антибактеріальну та противірусну дію. Зазвичай дія куркуміну триває близько години, але я з’ясувала, що в разі поєднання його з піперином, алкалоїдом, який міститься в чорному перці, куркумін затримується в організмі на триваліший час.

Простий спосіб вживати куркуму — додавати її до страв (не забувайте водночас також про перець). Отруївшись миш’яком, я використовувала куркумін для детоксикації свого організму, і вважаю, що саме куркума допомогла мені вивести миш’як протягом місяця та запобігти довгостроковій шкоді.

Я рекомендую куркуму пацієнтам, які страждають на хворобу Хашимото, для підтримування печінки та протизапальної дії. Ви можете насолоджуватися чаєм з куркуми двічі на день і готувати собі курку тандурі кілька разів на тиждень.

Чай з куркуми

1 чайна ложка куркуми,

1 чайна ложка імбиру,

дрібка перцю,

дрібка кориці,

сік 1 лимона,

підсолоджувач на свій смак (стевія або кленовий сироп — мої найкращі рекомендації),

1 склянка гарячої фільтрованої води.

Покладіть усі спеції в кухоль, додайте лимонний сік, окріп і перемішайте!

Курка тандурі

1 чайна ложка карі,

1 чайна ложка куркуми,

1 чайна ложка паприки (не беріть її, якщо ви чутливі до пасльонових),

1 чайна ложка часникового порошку,

½ чайної ложки перцю,

1 чайна ложка морської солі,

2 склянки кокосового молока,

1 курка, порізана на шматки, або 8 курячих гомілок.

Покладіть усі інгредієнти до мультиварки й готуйте протягом восьми годин за повільного нагрівання.

11. Ягоди. Ягоди наповнені фітонутрієнтами та антиоксидантами, і вони менш імовірно підвищують рівень цукру в крові порівняно з іншими фруктами. Чорниці, окрім того, є багатим джерелом міо-інозитолу, поживної речовини, яка поліпшує функцію щитоподібної залози та нормалізує рівень цукру в крові. Багатьом подобається ожина, чорниці, малина та полуниці, але й деякі менш звичні ягоди, як-от бойзенова ягода, смородина та аґрус, теж можуть припасти вам до смаку. По можливості намагайтеся купувати органічні ягоди з обмеженим умістом пестицидів.

Зазвичай я рекомендую споживати одну склянку ягід на день, залежно від рівня цукру в крові, краще з’їдати їх ближче до вечора. Якщо ви їстимете занадто багато фруктів уранці, це може спричинити стрибки рівня цукру в крові, і ви протягом дня почуватиметеся втомленими. Важливо зберігати помірність навіть з фруктами, бо занадто велика кількість фруктози може спричинити резистентність до інсуліну та ожиріння печінки.

Перехід до правильного харчування

Я хочу також застерегти вас від тяжіння до так званих безглютенових продуктів, коли ви намагатиметеся додати до раціону більше насиченої корисними поживними речовинами їжі. Коли я стала змінювати спосіб харчування, то перейшла на дієту з нездоровою їжею без глютену! Тобто я замінила глютенову шкідливу їжу на безглютенову, але теж шкідливу. Хоча відмова від глютену — важливий крок, така їжа теж не заведе вас далеко на дорозі до одужання.

Якщо вам важко без цього обійтися через те, що ви завжди додержували стандартної американської дієти, я рекомендую споживати такі продукти, як безглютенові млинцеві суміші, печиво, крупи та хліб, лише в процесі переходу до нового способу харчування. Більшість безглютенових продуктів усе одно підвищує рівень цукру в крові (навантажуючи наднирники, що може послабити щитоподібну залозу) і може містити шкідливі для щитоподібної залози інгредієнти, як-от сою. У наступних розділах ми розглянемо, як оптимізувати ваше харчування.

Отже, що ж їсти на сніданок?

Як ви могли помітити, запропоновані мною вилучення з раціону позбавляють вас багатьох улюблених варіантів сніданку — не можна їсти вафель і тостів, круп’яних страв. Але не хвилюйтеся — у мене є нові ідеї для вас. Ось кілька моїх улюблених:

ЛГК

Лосось, виловлений з природних водойм, копчений.

Гуакамоле (соус — авокадо, часник у порошку, помідори*, цибуля).

Капуста квашена.

Покладіть усі інгредієнти на тарілку й насолоджуйтеся!

* Вилучіть, якщо маєте чутливість до пасльонових.

Сніданок «Мішанина»

0,5 кг яловичого фаршу з випасної худоби,

4 склянки подрібненої суміші кабачків, моркви, броколі, цвітної капусти,

¼ склянки подрібненої цибулі.

Обсмажуйте 10–15 хвилин до готовності овочів та м’яса.

Порада: можете приготувати велику партію та заморозити її порціями.

Зелений смузі

350 мл кокосового молока,

1 ложка з горою горохового або конопляного чи яловичого білка (який ви найкраще сприймаєте),

2 склянки подрібненої суміші салату, селери, моркви,

лимонний сік або сік лайма до смаку,

1 авокадо.

Змішайте всі інгредієнти в блендері й насолоджуйтеся.

Сніданок «Гарбузове спагеті»

1 середній гарбуз (сортів спагеті, жолудь або мускатний),

1 склянка вареної нарізаної кубиками курятини, яловичини або свинини,

1 столова ложка кокосової олії,

1 чайна ложка базиліка,

морська сіль до смаку,

вода.

Лягаючи спати, помістіть гарбуз в мультиварку. Додайте нарізане кубиками м’ясо, кокосову олію, базилік та морську сіль. Налийте води, щоб покривала. Варіть, повільно нагріваючи, протягом ночі. Вранці прокинетеся від чудових пахощів!

Сніданок «Насолода»

Кокосова олія,

1 склянка нарізаного кубиками мускатного гарбуза,

0,5 кг курятини,

1 склянка капусти бебі кале,

1 чайна ложка базиліка,

морська сіль до смаку,

оливкова олія до смаку.

Обсмажуйте на кокосовій олії протягом 10 хвилин. Подаючи до столу, полийте згори оливковою олією.

Рецепти для підтримування печінки

Гаряча вода з лимоном

Сік 1 лимона,

1 склянка гарячої фільтрованої води,

стевія на свій смак.

Додайте лимонний сік у гарячу воду й підсолодіть на свій смак. Пийте одразу вранці замість напоїв з кофеїном.

Детокс-сік

1 пучок кінзи,

1 склянка кокосової води,

стевія на свій смак,

сік ½ лимона,

10 крапель хлорофілу,

гаряча фільтрована вода.

Змішайте всі інгредієнти й насолоджуйтеся.

М’ятний чай

1 пучок м’яти перцевої,

1 склянка гарячої фільтрованої води,

стевія на свій смак.

Додайте м’яту до гарячої води й дайте їй настоятися протягом п’яти хвилин. Дістаньте з настою м’яту, додайте стевії до смаку й споживайте!

Спа-вода

1 глечик фільтрованої води,

¼ склянки м’яти, розрізаних навпіл полуниць і покришених огірків.

Додайте в воду м’яту, полуниці та огірки. Пийте потроху протягом дня.

Мака лате

1 столова ложка порошку маки,

1 столова ложка кокосового молока,

1 чайна ложка кориці,

стевія на свій смак,

1 склянка гарячої фільтрованої води.

Додайте всі інгредієнти в блендер і змішайте до однорідності. Насолоджуйтеся!

Ферментована маргарита

1 склянка ферментованої кокосової води,

сік з 1 лайма,

½ чайної ложки морської солі,

стевія на свій смак.

Змішайте інгредієнти в склянці. За бажанням додайте лід. Запевняю, це смачно!

Безалкогольний мохіто

Сік з 1 лайма,

листя з 1 пучка м’яти,

½ чайної ложки меленого імбиру,

1 склянка фільтрованої води або кокосової води,

стевія на свій смак.

Листя м’яти треба розім’яти товкачиком у ступці, щоб вивільнився аромат. Змішайте з рештою інгредієнтів у склянці й насолоджуйтеся. Або ж помістіть усі інгредієнти в блендер і змішайте.

Поєднання перших двох кроків. План харчування для підтримування печінки

Тепер, коли ви розумієте, яких продуктів слід уникати, а які суперпродукти додавати до свого харчування, я хочу просто показати вам, яким може бути ваш раціон протягом наступних двох тижнів. Харчування чистою, насиченою поживними речовинами їжею не має бути складним!

Сніданки та перекуси

Сніданок та перекуси можуть складатись із «Зеленого смузі» (див. с. 157–158). Ви можете створити власний смузі. Тільки обов’язково візьміть такі три компоненти:

• Клітковина. Зелений смузі має містити суміш овочів, серед них зелені листові, і невелику порцію ягід як антиоксидантів або банан.

• Жири. Кокосове молоко та авокадо можна використовувати як смачне джерело корисних жирів.

• Білок. Моя найкраща рекомендація — гіпоалергенний білок, як-от гороховий або гідролізований яловичий.

Для людей, які працюють (або мають активне життя), буде доречним у неділю ввечері заготовити всі овочі, які знадобляться впродовж тижня, покришити їх і скласти в банки Мейсона****. Щоранку кладіть до блендера овочі та фрукти, кокосове молоко або авокадо та білковий порошок, додаючи води до потрібної консистенції. Насолоджуйтеся, перш ніж вийти з дому й розпочати свій день.

Обід

Для вас буде простіше, якщо обіди складатимуться з салатів з великою кількістю корисних жирів, клітковини та білків.

• Жири. Використовуйте оливкову олію, оливки, авокадо, горіхи, насіння та кокосову стружку.

• Клітковина. Використовуйте моркву, помідори, огірки, салат, ягоди та артишоки.

• Білок. Використовуйте варену курку, варені яйця, стейки, вироби з м’ясного фаршу, горіхи та насіння.

Можна все це доповнити корисною приправою. Я рекомендую змішати оливкову олію, лимонний сік і трави — базилік або орегано.

Ви також можете спростити приготування обіду за допомогою банок Мейсона. Я використовую п’ять півлітрових або літрових баночок і наповнюю кожну з них сумішшю подрібнених овочів на кожен день тижня. Складіть тверді овочі (наприклад, нарізані огірки, болгарський перець та моркву) на дно банки, а потім покладіть м’які овочі та фрукти (наприклад, помідори чері або чорниці). Зверху помістіть шар із оливок, горіхів, насіння та кокосової стружки. Можна навіть додати оливкову олію, лимон і зелень. Авокадо та білкові компоненти зберігайте в окремій ємності. Коли збираєтеся пообідати, змішайте в тарілці або в великій ємності овочі та фрукти з білковим складником і заправкою.

Вечеря

Зберігаючи такий самий баланс для вечері, приділіть увагу щедрим порціям органічного м’яса та овочів. Обов’язково додавайте до свого раціону капустяні овочі, як-от броколі, цвітна, брюссельська, кале, білокачанна капуста та ріпа. Давайте перевагу органічним овочам.

Приготування великими порціями та приготування за повільного нагрівання — це мої улюблені способи для економії часу.

Крок 3. Зменшити токсичний вплив

Хоча ми любимо й цінуємо свої домівки, але вони мають безліч місць, де можуть ховатися токсини, зокрема це кухня, спальня та ванна кімната. Якщо усунути незначний, але щоденний вплив токсинів на домашній побут, можна сильно змінити свої симптоми вже за два тижні, особливо поєднавши з іншими стратегіями з цього розділу.

Нижче наведено кілька практичних порад, які допоможуть вам помітно зменшити щоденне токсичне навантаження.

Кухня

На кухні є багато місць, де можуть приховуватися токсичні речовини. Вони можуть ховатися в посуді, контейнерах для зберігання їжі, кухонному начинні тощо. Ось кілька кроків для того, щоб мінімізувати токсини на кухні:

• Щоб зменшити токсичний вплив під час приготуванні їжі, позбудьтеся посуду з тефлону, неіржавної сталі та пластику. Давайте перевагу скляним формам для випічки, каструлям і сотейникам з керамічним покриттям та чавунним пательням. Чавунні пательні надають ще й додатковий бонус, допомагаючи відібрати добову дозу заліза людям, які потерпають від анемії та низького рівня феритину.

• Використовуйте дерев’яні лопатки для перемішування під час смаження замість пластикових або металічних.

• Пергаментний папір без хлору може бути заміною алюмінієвої фольги під час випікання, смаження та приготування на парі.

• Замініть пластикові контейнери для зберігання продуктів на скляні. Моїми улюбленими є скляні банки Мейсона. Якщо ви все-таки використовуєте пластик, шукайте пластмасові вироби без БФA. До таких належать пакети для зберігання продуктів торговельної марки «Ziploc», які не містять БФA. Найкраще буде уникати приготування їжі або її зберігання в пластику.

• Уникайте використання антибактеріальних засобів. Вони непотрібні в більшості будинків. Якщо вам треба використовувати протимікробний засіб для роботи чи дезінфекції, оберіть для протирання чи ополіскування рук спиртовий засіб, у якому нема таких інгредієнтів, як триклозан чи будь-які ароматизатори.

Вода

Видалення з води таких хімікатів, як фтор та хлор — важливий крок у зменшенні токсичного впливу. А що ці та інші хімічні речовини застосовують у наших громадських водогонах, то вам доведеться використовувати для їхнього видалення фільтр зворотного осмосу. Якщо ви не маєте фільтра або живете в винайманій квартирі, можна пити воду з пляшок або отримувати воду без фтору через службу привозу.

Марками пляшкової води, яка містить менше 0,1 ppm фтору, є «Aquafina», «Calistoga» і «Dasani». Будь ласка, не забувайте періодично перевіряти сайт www.fluoridealert.org/content/bottled-water/, бо компанії можуть змінювати показники своїх товарів без попередження. Пити з пластикових пляшок — це не ідеальний вибір через потенційну токсичність пластику, отже, в довгостроковій перспективі я все-таки рекомендую вкласти кошти в придбання фільтру.

Щоб ознайомитися з торговельними марками фільтрів зворотного осмосу, відвідайте веб-сайт www.thyroidphar macist.com/action.

Повітря

Я рекомендую придбати для вашої домівки очищувач повітря (особливо для спальні), щоб видаляти токсини, які можуть туди потрапити. Менш затратним і більш декоративним варіантом є кімнатні рослини, які діють як природні детоксиканти повітря. Золотистий потос, драцена запашна та будь-які види сансев’єрії використовують як очищувачі повітря, вони навіть здобули репутацію рослин, які здатні пом’якшити наслідки синдрому «хворої будівлі». Сансев’єрія поглинає вуглекислий газ і виділяє кисень уночі, що робить її чудовою рослиною для спальні. А втім, оскільки її листя отруйне в разі потрапляння в організм, її слід розміщати в недоступних для дітей та домашніх тварин місцях. Власники домашніх улюбленців, майте на увазі, що ці рослини можуть бути отруйними для котів і собак.

Засоби особистого догляду

Упродовж виконання двотижневого «Протоколу підтримування печінки» я рекомендую здійснити косметичний детокс, тобто звести до мінімуму використання звичних предметів особистої гігієни — шампунів, лосьйонів, засобів макіяжу, антиперспірантів та парфумів. Так-так, пані, усіх цих чудодійних кремів, лосьйонів та губних помад, якими ви користуєтеся щодня!

Якби ви могли два тижні обійтися без макіяжу, це було б найкраще. Одначе, якщо вас не надто надихає така перспектива, шукайте чисті бренди в магазині безпечних для здоров’я товарів. Важко рекомендувати певні бренди макіяжу, бо я знаю, що кожна з вас має особливості обличчя та всілякі потреби, але ось кілька брендів засобів, які, на мою думку, мають низький уміст токсинів та добру ефективність:

• Макіяж. «Minerals» і «Physicians Formula Organic Wear».

• Шампунь. «Acure Organics».

• Засіб для миття тіла. «Acure Organics», «Dr. Bronners».

• Лосьйон. «Acure Organics».

• Догляд за шкірою. «MyChelle», «Annmarie Gianni Skin Care» і «The Spa Dr».

Замість парфумів спробуйте створити суміш з ефірних олій, які вам подобаються. Я дуже полюбляю суміш пахощів ладану, троянди та лаванди, хоча кожна з вас, звісно, має особисті уподобання. Якщо ви не є поціновувачами цих олій, то можете придбати готові суміші на їхній основі, як-от засоби для ароматерапії бренду «Aura Cacia». Засіб «Expressive Throat» нагадує пахощами елітні парфуми й не містить токсинів!

Хоча я не перевірила цього особисто, деякі мої друзі та колеги, як-от дієтолог Керрі Вітт, авторка книжки «Deliciously Organic», запевняють, що ефірні олії ладану, гвоздики, смирни, майорану, базиліка та лимонника — природні засоби підтримувати роботу щитоподібної залози. (Ви можете знайти посилання на всі мої улюблені продукти на моєму веб-сайті www.thyroidpharmacist.com/action.)

Якщо вам потрібен додатковий стимул, щоб убезпечити свої засоби макіяжу та особистого догляду, відвідайте веб-сайт www.safecosmetics.org або виконайте пошук на www.ewg.org/skindeep/search, щоб побачити, як оцінюють ті продукти, які ви наразі використовуєте.

Крок 4. Підтримати шляхи детоксикації

Уникати алкоголю, кофеїну, пестицидів та шкідливих хімічних речовин — чудовий початок процесу детоксикації. Проте іноді може знадобитися додаткове втручання, щоб допомогти організму очиститися від токсинів. Ось деякі заходи й доповнення, які ви можете додати до протоколу, щоб посилити детоксикацію.

Потіння

Потовиділення — це чудовий спосіб зменшити токсичне навантаження на організм. А що люди з гіпотиреозом зазвичай мають нижчу температуру тіла, то їм часто й густо треба докладати додаткових зусиль, щоб пропотіти. Це можна зробити за допомогою вправ, використання саун, гарячих ванн або моєї улюбленої гарячої йоги.

Потовиділення, спричинене купанням у термальних джерелах, гарячими саунами, ваннами, гарячою йогою або фізичними вправами, може допомогти нам швидше позбутися токсинів. Тільки не перестарайтеся і, будь ласка, послуговуйтеся здоровим глуздом. Після цих процедур чи занять ви зазвичай маєте відчувати приплив енергії, а не втому. Мої пацієнти з хворобою Хашимото кажуть, що почуваються набагато краще після сеансів у інфрачервоній сауні або занять гарячою йогою. Найпростішим домашнім варіантом може бути гаряча ванна з сіллю Епсома та ефірними оліями.

Добавки для підтримування печінки

Як стверджують пацієнти, уживаючи допоміжні добавки для печінки, ви швидше здобудете бажані результати від виконання «Протоколу підтримування печінки» й суттєво поліпшите самопочуття. Печінка здійснює детоксикацію в два етапи, і якщо будь-який з них буде заблокованим, ви не зможете позбутися токсинів. Якщо ми підтримуватимемо лише один етап, накопичення проміжних продуктів спричинить більше шкоди, ніж користі. На щастя, ми можемо вживати добавки, які допоможуть відкрити дорогу цим обом однаково важливим етапам детоксикації. На першому етапі детоксикації відбуваються такі хімічні процеси, як окислення, відновлення, гідроліз, гідратація та дегалогенування жиророзчинних токсинів. Токсини містяться в жирових клітинах, і нам на цьому етапі потрібні такі поживні речовини: вітаміни В2, В3, В5, В6, В12, фолієва кислота, глутатіон і флавоноїди, щоб вилучити ці токсини з клітин і перетворити на проміжні продукти, які можна буде в належний спосіб вивести з організму на другому етапі. Важливо зазначити: коли токсини проходять через перший етап перетворень, проміжні продукти можуть стати ще токсичнішими для організму! Таке відбувається, якщо другий етап з якихось причин не настає після першого.

Другий етап процесу очищення організму від токсинів головно полягає в усуненні відходів, утворених на першому етапі. Цей процес охоплює сульфатування, глюкуронізацію, кон’югацію з глутатіоном, ацетилювання, кон’югацію з амінокислотами та метилювання. Метилювання буває порушене, якщо у вас є мутація гена MTHFR. Другий етап потребує таких поживних речовин: метіонін, цистеїн, магній, глутатіон, вітаміни В5 і В12, вітамін С, гліцин, таурин, глутамін, фолат і холін. Метилсульфонілметан (МСМ) і N-ацетилцистеїн теж корисні добавки, які допомагають на цьому етапі.

Перелік поживних речовин для детоксикації печінки на першому й другому етапах охоплює вітаміни групи В (В2, В3, В5, В6 і В12), фолат, глутатіон, флавоноїди, магній, вітамін С та амінокислоти метіонін, цистеїн, гліцин, таурин та глутамін.

Задля спрощення мені подобається використовувати продукти, які містять інгредієнти для підтримування обох етапів детоксикації печінки, вони дають чудові результати завдяки спеціальному порошку горохового білка, до якого додають потрібні поживні речовини.

Ще одна з важливих речовин, яка допомагає печінці виводити токсини, — жовч. Жовч — це рідина, яка виробляється печінкою й концентрується в жовчному міхурі. Жовч має важливе значення, допомагаючи розщеплювати жири з їжі для їхнього засвоєння та жири з токсинів для їхнього виведення з організму.

Недостатній відтік жовчі, пов’язаний з гіпотиреозом, може призводити до рециркуляції токсинів, а також до порушення засвоєння жирів, дефіциту жирних кислот і вітамінів A, D, E і K та утримання токсинів в організмі. Порушення відтоку жовчі також може бути спричинене видаленням жовчного міхура, недостатністю підшлункової залози, перевантаженням печінки, надмірним бактеріальним ростом у тонкій кишці та каменями в жовчному міхурі. L-метіонін, таурин, інозит, холін, розторопша плямиста, кульбаба, артишок, буряки, бета-каротин та бичача жовч можуть допомогти підтримувати печінку та відтік жовчі, забезпечуючи належне засвоєння важливих для організму жирів та вітамінів, а також виведення токсинів. Добавки для підтримування жовчного міхура зазвичай містять суміш зазначених вище інгредієнтів.

Я окремо розповім про деякі важливі добавки для підтримування печінки, які, можливо, ви побажаєте застосувати під час виконання цього двотижневого протоколу. Також на сторінках 187–188 ви знайдете таблицю, у якій представлено добавки, їхні дози та рекомендовані марки.

N-ацетилцистеїн

Дефіцит глутатіону пов’язаний з високим рівнем тиреоїдних антитіл. N-ацетилцистеїн, який перетворюється на глутатіон, не лише допомагає знизити рівень антитіл до щитоподібної залози, нейтралізуючи перекис водню, але також допомагає лікувати проникність кишківника й сприяє детоксикації. Зазвичай рекомендується доза 1,8 г (1800 мг).

НАУКОВЕ ДОСЛІДЖЕННЯ ПЕРШОПРИЧИН ХВОРОБИ.Токсини в добавках

Я рекомендую виявляти граничну обережність у використанні добавок. Дослідження, представлене в «Journal of the American Medical Association» («JAMA») у серпні 2008 року, засвідчило, що 20 % аюрведичних ліків, які продаються через інтернет, містять свинець, ртуть та миш’як. Від 1978 року понад 80 випадків отруєння свинцем пов’язані з аюрведичною медициною. Аюрведичні ліки бувають двох основних типів — лише рослинні та раса шастра. Раса шастра — це давня практика змішувати трави з металами, мінералами та дорогоцінними каменями, вкупі з ртуттю, свинцем, залізом, цинком, слюдою та перлами. Препарати раса шастра вдвічі частіше за інших містять важкі метали. Деякі з представлених у дослідженні препаратів містили свинець і ртуть у кількості від ста до тисячі разів вищій за припустиму! Ці препарати можуть бути особливо небезпечними для людей з переобтяженими шляхами детоксикації, тих, хто потерпає від хвороби Хашимото та має мутації гена MTHFR.

Я довіряю лише високоякісним професійним брендам добавок (див. с. 187–188), і я зробила ще один крок уперед у цьому сенсі, створивши власну лінійку добавок, які переходять широкий спектр випробувань на вміст важких металів, токсинів та домішок.

Амінокислоти

Амінокислоти потрібні для детоксикації та відновлення організму. Білки — основне джерело амінокислот. Одначе розщеплення білків — обтяжливий процес для організму й може бути неповним у тих, хто має хворобу Хашимото. Замість збільшеного споживання білка понад ту його кількість, яка відповідає вашій масі та рівню активності, прийнятнішим варіантом може бути вживання чистих амінокислот. (Щоб дізнатися, як розрахувати ваші потреби в білку, див. с. 229) Засвоєння чистих амінокислот є легким і не потребує жодних зусиль організму. Їх можна вживати окремо або в складі добавок.

Добавки, які містять амінокислоти для підтримування детоксикації печінки (глутамін, гліцин, таурин, альфа-кетоглутарат, глутатіон, метіонін, орнітин), особливо важливі.

Куркумін

Ми вже згадували про переваги додавання куркуміну (як куркуми) в продукти й напої. Хоча це корисно й смачно, куркумін у такому вигляді швидко виводиться з організму. В добавці куркумін має бути в формі, яка виводиться уповільнено, або поєднуватися з піперином, алкалоїдом, який міститься в перці, щоб куркумін міг довше залишатися в організмі активним.

Трави

Я з’ясувала, що різноманітні добавки на основі трав, серед них МСМ, кульбаба, кверцетин та розторопша, корисні для очищення організму. Антиоксидант кверцетин, зокрема, може послабити токсичний вплив БФA на організм. Трави можна придбати окремо, але нерідко практичніше використовувати порошкові суміші для підтримування печінки, які поєднують трави з вітамінами та мінералами.

Допоміжні речовини для метилювання.

Ви можете підтримати шляхи метилювання, вживаючи добавки з активованим В6 (у вигляді піридоксаль-5-фосфату), активованим фолатом, В12 у вигляді метилкобаламіну та триметилгліцином, який розщеплює гомоцистеїн. Для більшості пацієнтів з хворобою Хашимото я рекомендую таке підтримування принаймні протягом двох тижнів під час виконання протоколу. Для тих, хто має мутацію гена MTHFR, ймовірно, буде корисно довгостроково вживати ці добавки.

Генетичні відмінності за можливостями детоксикації

Чимала частина тих, хто страждає на хворобу Хашимото, може мати варіацію гена MTHFR, яка заважає їм правильно активувати фолат, важливу речовину для процесів детоксикації. Ця варіація гена наявна в приблизно 55 % осіб європейського походження, і дехто припускає, що вона найчастіше трапляється в тих, хто потерпає від аутоімунних захворювань. Ген MTHFR кодує фермент MTHFR, який перетворює амінокислоту гомоцистеїн на метіонін, потрібний для утворення білків у організмі. Особи з низькою активністю ферменту MTHFR можуть мати підвищений рівень гомоцистеїну в організмі, який асоціюється із запаленням, загущенням крові, хворобами серця, ускладненнями вагітності, що можуть призвести до появи вроджених вад, та з потенційним погіршенням здатності до детоксикації.

Дефіцит фолату, В6 і В12 теж може спричиняти підвищений рівень гомоцистеїну. Одначе насправді особам з геном MTHFR просто важко засвоювати фолієву кислоту, В6 і В12, які наявні в більшості дешевих добавок і додаються до перероблених харчових продуктів. Деякі науковці навіть стверджують, що синтетична фолієва кислота може накопичуватися в організмі, призводячи до його отруєння й підвищеного ризику виникнення раку. Це ще одна причина, чому слід відмовитися від переробленої їжі та дешевих полівітамінів! Враховуючи частоту та значення мутації гена MTHFR, я рекомендую більшості моїх пацієнтів з хворобою Хашимото метильовані версії B6, B12 та фолату в поєднанні з іншими засобами, які знижують рівень гомоцистеїну. Особи, у яких цього генного дефекту нема, мають шанс узяти користь уже від короткострокових заходів, запропонованих у «Протоколі підтримування печінки» цієї книжки (тобто за два тижні), тоді як люди з генною мутацією потребують довготривалого підтримування печінки. Ви можете прочитати більше про поживні речовини, які підтримують MTHFR, у цьому розділі, а також ми докладніше поговоримо про ген MTHFR у розділі 12.

Магній

Магній теж має стосунок до детоксикації. Він конечний для підтримування шляхів детоксикації печінки, для підлужнювання організму, щоб токсини могли легше виходити з сечею, і для позбавлення організму від токсинів через частіше випорожнення кишківника.

Дефіцит магнію дуже поширений серед загальної популяції — від нього може потерпати до 70 % людей. Цей дефіцит може спричиняти проблеми із засипанням, посмикування м’язів та судоми, передменструальний синдром, синдром неспокійних ніг, прискорене серцебиття, поганий настрій, дратівливість, занепокоєння, головний біль та мігрені, кислотний рефлюкс, чутливість до гучних звуків та закрепи.

Багато хто з моїх пацієнтів з’ясував, що вживання препаратів магнію перед сном допомагало їм легше засинати й міцно спати, полегшувало головний біль, м’язовий біль та судоми, усувало менструальні спазми та послаблювало почуття тривожності. Ці неофіційні повідомлення збігаються з результатами наукового дослідження, яке засвідчило, що люди з аутоімунними захворюваннями щитоподібної залози, вживаючи впродовж шести тижнів цитрат магнію, стали почуватися краще — в них підвищилась енергійність, поліпшився сон, послабилася тривожність, зникли закрепи. У них також спостерігалося зниження рівня ТТГ від 7,67 мкО/мл пересічно до 2,67 мкМО/мл! Показник ТТГ одного з пацієнтів навіть знизився на 17 пунктів — з 21 мкМО/мл до 4 мкМО/мл.

Науковці з Австрії, Рой і Хельга Монкайо, які виконували це дослідження й які вивчають хворобу Хашимото вже майже десять років, також повідомили про нормалізацію в деяких пацієнтів після восьми місяців уживання препаратів магнію пошкоджень щитоподібної залози, визначених за допомогою УЗД.

Цитрат магнію і гліцинат магнію — чудові пероральні джерела магнію. Цитрат магнію має дужчу послаблювальну дію на кишківник, а також ефективніший заспокійливий засіб, ніж гліцинат, тому слід ураховувати особливості функціонування кишківника й наявність стану тривожності в пацієнта. Звичайною початковою дозою для цитрату магнію є 400 мг, для гліцинату магнію — 100 мг перед сном. Обов’язково зберігайте чотири години проміжку поміж уживанням тиреоїдних препаратів і магнію. Якщо в вас з’явилася діарея, це може свідчити про те, що ви вживаєте занадто багато препарату магнію й що вам слід зменшити дозу або, можливо, перейти на іншу версію препарату.

Найкращі бренди високоякісних добавок

Як фармацевт, я добре знаю, що не всі добавки створюють однаково. Компанії, які виробляють вітаміни й добавки, не піддають такому самому контролю, як фармацевтичні. Це може призводити до виготовлення неефективних і навіть небезпечних продуктів.

Ось на що слід звертати увагу, добираючи добавки:

• Добавки не можуть містити штучних доповнень, глютену та набілу. Навіть невелика їхня кількість може бути шкідливою й заважати засвоєнню.

• Метильована форма вітаміну В12 (метилкобаламін) біологічно доступніша, ніж ціанокобаламін.

• Фолієва кислота має бути в вигляді метилфолату, метафоліну або «Nature Folate», особливо для тих, хто має мутацію гена MTHFR.

• Склад препарату має бути перевірений на чистоту й на вміст сторонніх домішок, що мусить відображатися на етикетці.

Я витратила чимало часу на дослідження й тестування всіляких брендів добавок, але завжди вагалася рекомендувати конкретні бренди чи навіть створені мною продукти. Я не хотіла, щоб люди вважали, що я даю їм упереджену інформацію через мої стосунки з конкретною компанією або, що найгірше, що я ділюсь інформацією лише для того, щоб продавати власну продукцію!

Ось чому в своїй першій книжці я додержувала мінімуму рекомендацій. Проте мої численні пацієнти й читачі просили конкретних вказівок про бренди, багато хто з них навіть пропонував мені створити власну лінійку продуктів. Ці звернення надихнули мене на створення «Rootcology», власної лінійки добавок, бо я хотіла бути впевненою, що мої клієнти отримують препарати, які відповідають моїм рекомендаціям.

До моїх улюблених високоякісних брендів належать «Pure Encapsulations», «Designs for Health», «Douglas Laboratories», «Bulletproof», «NOW Foods», «Protocol for Life Balance», «Metagenics», «Vital Nutrients», «Thorne» і «Allergy Research Group».

Зверніть увагу, що іноді рецептура добавок може змінюватися. Це є ще однією причиною того, що я створила «Rootcology». Тепер я маю контроль над усіма інгредієнтами та процедурами перевірки, тому можу почуватися впевнено, рекомендуючи ці добавки. Ви теж можете бути впевнені, що отримуєте високоякісні, безпечні та ефективні засоби.

Таблиця «Добавки для підтримування печінки» містить перелік усіх рекомендованих добавок, які допоможуть вам під час виконання «Протоколу підтримування печінки».

Як ви почуватиметеся, уживаючи добавки

Більшість людей заявляє, що почуваються енергійнішими, але дехто повідомляє, що, уживаючи рекомендовані добавки, відчуває більшу втомливість. Хоча чутливість може викликати будь-який інгредієнт будь-якого продукту, досі в моїх пацієнтів, які застосовували рекомендовані мною добавки, єдиними побічними реакціями були ті, які спричинені дефіцитом магнію, як-от закреп, головний біль, напруженість м’язів або безсоння. Це пов’язано з тим, що магній виснажується, коли токсини починають покидати організм. Саме тому, будь ласка, зверніть увагу на те, що потреба магнію під час уживання допоміжних препаратів для печінки може зростати.

Додаткові втручання та протоколи

Завершивши двотижневий протокол, обов’язково перегляньте «Оцінювання стану печінки». Які зміни та поліпшення ви помітили?

Хоча багато кому вдасться видалити накопичені токсини, додержуючи кроків, викладених у «Протоколі підтримування печінки», деяким особам з великим токсичним навантаженням може знадобитися дальше втручання. Я рекомендую вам виконати протоколи відновлення надниркових залоз і відновлення балансу кишківника, а потім повторно перевірити показник токсичності в організмі. Якщо цей показник і досі залишатиметься підвищеним після того, як ви виконали всі три фундаментальних протоколи, обов’язково зверніться до розділу 12 «Розширених протоколів».

Наразі вам пора переходити до відновлення надниркових залоз! Якщо після виконання «Протоколу підтримування печінки» ви почуваєтеся набагато краще, але не можете позбутися спаду енергійності, почуття тривожності, потьмарення свідомості або загального нездужання, ймовірно, ви маєте порушену функцію надниркових залоз. Відновити належну роботу надниркових залоз — наступний важливий крок до вашого одужання.

* Канарки — чи не перший спосіб попередження шахтарів про небезпеку отруєння метаном і чадним газом, вплив яких вони відчували набагато раніше за людину.

** Мільйонна частка, пропроміле — одиниця вимірювання концентрації та інших відносних величин, аналогічна за змістом відсотку або проміле, та являє собою одну мільйонну частку. Позначається скороченням ppm (англ. Parts per million або лат. pro pro mille, читається «пі-пі-ем», «частин на мільйон») або млн−1.

*** Медичний комплекс у Нью-Йорку, один із найстаріших та найбільших у США.

**** Спеціальні банки з герметичними кришками для зберігання продуктів.

Розділ 5. Протокол відновлення надниркових залоз

Ті, хто потерпає від хвороби Хашимото, часто й густо звинувачують у всіх своїх негараздах зі здоров’ям щитоподібну залозу. Втрата волосся? Щитоподібна залоза! Збільшення ваги? Щитоподібна залоза! Втомливість? Це, мабуть, винна щитоподібна залоза! Проте мій досвід, набутий як у роботі з пацієнтами, так і в лікуванні власного стану, засвідчив, що є ще один важливий гравець, який долучається до гри під час гіпотиреозу. Це наднирники, а краще сказати, гормони, які вони виробляють. Справді, я виявила, що 90 % пацієнтів з хворобою Хашимото мають певний ступінь дисфункції надниркових залоз. (Хочу зауважити, що цей стан найкраще визначати як дисфункція осі гіпоталамус-гіпофіз-надниркові залози, або гіпокортицизм, але я додержуватиму загальновживаної назви — дисфункція надниркових залоз.)

Дисфункція продукування гормонів надниркових залоз часто й густо є причиною симптомів, які не відступають навіть тоді, коли людина лікується гормонами щитоподібної залози. Розпочавши вживати ці гормони, пацієнт з дисфункцією надниркових залоз може одразу почуватися енергійнішим, але потім з’ясовує, що його стан поступово знову погіршується, аж поки повернеться до такого, яким був до лікування щитоподібної залози. Аналіз крові за направленням лікаря в цьому разі засвідчить, імовірно, що функція щитоподібної залози нормальна.

Здебільшого аналіз крові не виявляє порушень функції надниркових залоз. А більшість лікарів традиційної медицини не робить жодних для цього додаткових тестів, як-от аналіз слини на гормони надниркових залоз або визначення гормонів стресу в сечі, бо не розглядає дисфункцію надниркових залоз як можливий стан свого пацієнта.

Це прикро, бо більшість людей з хворобою Хашимото має численні симптоми дисфункції надниркових залоз, які можуть погіршувати симптоми щитоподібної залози й навіть стати потенційною причиною її захворювань. Наднирники та щитоподібна залоза мають складний взаємозв’язок, і вживання ліків для щитоподібної залози без підтримування надниркових залоз може негативно вплинути на їхню функцію й, отже, в довшій перспективі спричинити певні симптоми. Саме тому підтримати надниркові залози — направду важлива частина подолання хвороби Хашимото.

Дисбаланс гормонів надниркових залоз може спричинити або посилити такі симптоми: почуття пригніченості, відчуття втоми, труднощі з прокиданням уранці, потяг до солоної їжі (синдром «я з’їв одразу цілий пакет чипсів»), докладання більших зусиль для виконання повсякденних справ, низький кров’яний тиск, відчуття запаморочення під час різкої зміни положення тіла, потьмарення свідомості, поперемінні діарея та закрепи, низький рівень цукру в крові, зниження статевого потягу, зниження здатності протистояти стресу, сповільнене загоєння ран, депресія в легкій формі, брак життєрадісності, гірше самопочуття, коли не можна вчасно попоїсти, посилений ПМС, погіршена концентрація уваги, зниження здатності щось урадити, зниження продуктивності й кепська пам’ять. Чи знайоме вам щось із цього? Оцінювання стану надниркових залоз допоможе визначити ваш ризик порушення їхньої функції.

Цей розділ дасть вам основні рекомендації до підтримування надниркових залоз, особливо до оптимізації сну, виправлення дисбалансу цукру в крові, мінімізації стресу та зменшення запалення за рахунок змін у харчуванні. Якщо ви вже прибрали з раціону глютен, набіл та сою, це чудовий початок. У цьому розділі розглянемо інші продукти, які можуть спричинити реакцію на них, а решта порад цієї книжки поступово допоможе вам зменшити запалення в організмі.

Повний протокол відновлення надниркових залоз, який складається з п’яти кроків:

1-й крок. Заспокоїтися.

2-й крок. Зняти стрес.

3-й крок. Зменшити запалення.

4-й крок. Збалансувати рівень цукру в крові.

5-й крок. Поповнити поживні речовини й додати адаптогени.

Перш ніж заглибитися в суть заходів, поговоримо про наднирники й про те, які з ними можуть виникнути функціональні проблеми.

Про надниркові залози

Надниркові залози — це органи, які розташовані вище від нирок. Вони відомі як залози стресу, бо виробляють різноманітні гормони, конечні для нашого виживання. Кожна залоза має дві окремі зони. Внутрішня зона, або мозкова, виділяє такі гормони, як епінефрин (також відомий як адреналін), норадреналін і допамін, які потрібні для негайної відповіді на стрес за сигналом центральної нервової системи.

Зовнішня зона надниркової залози відома як кора. Кора виділяє три типи гормонів: глюкокортикоїди, мінералокортикоїди та андрогени. Ці гормони виробляються з холестерину й виділяються в ритмічному режимі в неоднаковій кількості протягом доби — найбільша їхня кількість виділяється вранці, а найменша — вночі. Коли наднирники не виділяють достатньої кількості гормонів або порушується ритм їхнього виділення, розвивається дисфункція надниркових залоз.

Найважливіший гормон надниркових залоз — кортизол. Кортизол виконує кілька важливих завдань, зокрема допомагає регулювати рівень цукру в крові й жирові відкладення, захищає організм від інфекцій та допомагає йому адаптуватися до стресу. Кортизол також керує запаленням і бере участь у процесі перетворення їжі на енергію.

От інші важливі гормони надниркових залоз. • Прегненолон. Прегненолон — це перший гормон, який виробляється з холестерину й є попередником, або материнським гормоном, для ДГЕА, естрогену, тестостерону, прогестерону, альдостерону та кортизолу. Це означає, що рівень усіх цих важливих гормонів залежить від наявність прегненолону. Прегненолон допомагає підвищити стійкість до стресів і відіграє важливу роль у функції пам’яті.

• Альдостерон. Основний мінералокортикоїд, альдостерон, допомагає регулювати об’єм крові, кров’яний тиск, а також рівень натрію та калію в організмі.

• Дегідроепіандростерон. ДГЕА вважають гормоном молодості, оскільки пік його продукування припадає на двадцятилітній вік, а потім спадає. ДГЕА допомагає керувати виробленням гормону росту, який протистоїть старінню організму, а також статевих гормонів естрогену й тестостерону. Нестача ДГЕА пов’язана з низьким лібідо. Дослідження 2014 року засвідчило, що в жінок з хворобою Хашимото, які мають передчасну недостатність яєчників, нерідко спостерігається низький рівень ДГЕА. Також виявили, що вживання ДГЕА допомагає знизити рівень антитіл до щитоподібної залози.

А що гормони надниркових залоз є попередниками статевих гормонів і впливають на їхню загальну кількість, то дисбаланс гормонів надниркових залоз часто й густо може бути першопричиною таких симптомів, як передменструальний синдром, низьке лібідо, нерегулярні менструації та навіть безпліддя. То що ж може впливати на стан наднирників? Подивимося, як відбувається процес у цілому. Він насправді залучає не лише наднирники, а й гіпоталамус, і гіпофіз.

Як вплив надмірного стресу на вісь ГГН спричиняє надниркову втому

Здебільшого так звана втома надниркових залоз виникає, коли порушено зв’язок у осі гіпоталамус-гіпофіз-наднирники, відомий інакше як вісь ГГН. Під цим терміном розуміють інтерактивний цикл зворотного зв’язку між цими трьома ендокринними залозами.

Гіпоталамус — це ніби генеральний директор компанії з виробництва гормонів у нашому організмі. Він сканує повідомлення з навколишнього середовища та від інших ендокринних залоз і контролює загальний гормональний статус організму, перш ніж передавати гіпофізу замовлення на відбирання певної кількості гормонів. Далі гіпофіз виступає як керівник проекту, який збирає окремих працівників (наприклад, щитоподібну, надниркову й статеві залози) для виконання робіт. Гіпофіз також забезпечує працівникам достатні для виконання їхньої роботи ресурси, керуючи надходженням цих ресурсів та водно-електролітним балансом у організмі. Вісь ГГН контролює, наприклад, вироблення молока у грудному вигодовуванні або під час галактореї, гормонального дисбалансу, який викликає патологічну секрецію молока з грудей. Дисфункція осі ГГН — одна з можливих причин того, що в деяких жінок з хворобою Хашимото може бути недостатнє вироблення молока для годування груддю або, навпаки, небажане його вироблення поза вагітністю чи грудним годуванням (часто пов’язане з підвищеним рівнем гормону пролактину).

Вісь ГГН працює в відповідь на два типи стресу: гострий і хронічний. Погляньмо, як різняться її відповіді на кожен із цих типів.

У разі гострого стресу гіпоталамус запускає гормональний каскад, який призводить до активації реакції «бийся або втікай» (через симпатичну нервову систему). Частиною цієї реакції є те, що наднирники викидають більше гормонів і організм переходить від стану розслаблення, перетравлення їжі та зцілення (який контролює парасимпатична нервова система) до стану виживання. Енергія організму в такий спосіб відволікається від видів активності, не найважливіших для збереження життя. Наприклад, замість відрощувати розкішне волосся, засвоювати поживні речовини, виробляти гормони, перетравлювати їжу та самовідновлюватися організм зосереджує ресурси на задоволенні підвищеного внаслідок стресу попиту на кортизол і адреналін.

А тоді, щойно ви втекли від ведмедя або вибралися з іншої подібної халепи, попит на надмірний рівень гормонів зникає й фокус знову переходить до парасимпатичної активності, зосередженої на підтримуванні та обслуговуванні організму.

У разі хронічного стресу нескінченні стресові ситуації, які насправді життю не загрожують, можуть призвести до постійної активізації реакції на стрес. Наприклад, така реакція може виникнути, якщо ви запізнюєтеся, застрягли в дорожньому заторі, плаче ваша дитина або, як це часом буває, все перелічене відбувається з вами водночас. Це призводить до невпинного попиту на гормони, особливо на кортизол.

Для того щоб задовольнити попит на кортизол, ваш організм вдається до захисного механізму й зменшує продукування інших гормонів, які зазвичай виробляють надниркові залози, як-от прогестерон, ДГЕА і тестостерон. Якщо ця захисна реакція триватиме занадто довго, це може призвести до дефіциту всіх, окрім кортизолу, гормонів, які теж потребують прегненолону для їхнього виробництва.

Отже, ви бачите, як саме постійний стрес може напружувати вісь ГГН. Інтенсивний негайний попит на гормони перевантажує весь процес, спричиняючи порушення зв’язку між окремими його ланками. Перевантажена вісь ГГН втрачає здатність підтримувати звичайний цикл зворотного зв’язку й перестає надсилати повідомлення наднирковим залозам, щоб вони виробляли більше гормонів. Таке явище іноді називають пригніченням осі ГГН. Повертаючись до аналогії з компанією, це нагадує таку ситуацію, коли генеральний директор замордувався від постійних скарг працівників на перевтому й перестав давати їм завдання, що призвело до уповільнення роботи компанії. Працівники здатні виконувати більше роботи, але вони вже не отримують нових завдань.

Зрештою, у вашому організмі або можуть закінчитися поживні речовини, потрібні для правильної роботи надниркових залоз, або гіпофіз перестане реагувати на повідомлення про вироблення гормонів стресу. Коли таке станеться, у вас може розвинутися стан, відомий як надниркова втома.

Перевірка стану надниркових залоз

Хронічний стрес може призвести до посиленої дисфункції надниркових залоз. На ранніх її стадіях наднирники виділяють надмірну кількість кортизолу, на пізніх — усе меншу його кількість, що призводить до неадекватного рівня цього протизапального гормону в організмі. Крім того, рівень ДГЕА, одного з найважливіших гормонів, теж падає в міру прогресування дисфункції надниркових залоз.

Хоча оцінювання стану надниркових залоз, наведене на початку розділу, допоможе визначити, чи є у вас дисфункція цих залоз, потрібні додаткові тести, щоб точно визначити стадію надниркової втоми. Стратегії «Протоколу відновлення надниркових залоз», представлені в цьому розділі, будуть корисними на всіх стадіях дисфункції. Якщо із завершенням протоколу в вас і далі спостерігатимуться симптоми порушеної роботи надниркових залоз, прочитайте розділ 10, де є інформація про тестування, потрібне, щоб цілеспрямовано точно визначити стадію дисфункції, а також про те, як виявити та усунути основні причини такого порушення.

Симптоми

Порушення роботи осі ГГН і надниркова втома можуть призвести до всіляких симптомів, які можуть виникати, якщо хронічний стрес триває, а дисфункція переходить від початкової до прогресивної стадії.

Ось деякі з цих симптомів.

• Низький кров’яний тиск, який буває на задавнених стадіях втоми надниркових залоз, оскільки вироблення альдостерону зменшується, а рівень натрію та кількість води в організмі падає. В результаті зниженого артеріального тиску ви можете відчувати запаморочення, коли рвучко встаєте.

• Помітне зневоднення й потяг до солоної їжі (привіт вам, картопляні чипси!), а можливо, й підвищення рівня калію. Тоді їжа, яка містить велику кількість калію, може погіршити ваше самопочуття. Вживання більшої кількості рідини призведе лише до дальшого вимивання натрію й зростання дегідратації.

• Сезонна депресія, посттравматичний стресовий розлад, гіпотиреоз, астма та екзема — усе це пов’язане з порушеннями функції осі ГГН.

• Порушення менструального циклу, безпліддя, міома матки, фіброзно-кістозні зміни в молочних залозах та порушення імунної функції — це все результат низького рівня прогестерону.

• Підвищений рівень холестерину внаслідок того, що організм компенсує підвищену потребу в цьому попереднику гормонів.

• Запальні захворювання кишківника, ревматоїдний артрит, синдром хронічної втоми та фіброміалгія, які пов’язані з аномально низьким рівнем ДГЕА та прогестерону.

Зв’язок між хворобою Хашимото й наднирковою втомою

Симптоми недостатності надниркових залоз, які спостерігаються під час хвороби Хашимото, можуть бути пов’язані з нестачею поживних речовин, стресом, порушеним зв’язком поміж наднирковими залозами й гіпофізом, а інколи, в небагатьох випадках, аутоімунною атакою на наднирники. Останній випадок називається Аддісоновою хворобою. Наразі це єдиний тип надниркової недостатності, що його визнає традиційна медицина.

Коли мій лікар інтегративної медицини вперше запропонував мені зробити обстеження на надниркову втому, я розшукала цей термін у надійному, здавалося б, джерелі, і виявила там, що втома надниркових залоз — вигаданий розлад, і насправді її не існує. Як скептичний фармацевт, я вирішила відмовитися від тестування надниркових залоз. Я тоді щойно ввійшла в світ нетрадиційної медицини й з пересторогою ставилася до людей, які, як мені здавалося, намагалися скористатися мною й видурити в мене гроші. Я не вірила, що ці люди просто хочуть мені допомогти.

Урешті дійшло до того, що я вкрай виснажилась і почувалася геть кепсько, хоч і вживала ліки для щитоподібної залози й додержувала безглютенової дієти. Я розповіла про свої симптоми Картеру Блеку, моєму компаундінг-фармацевту, і він запропонував мені перевірити наднирники. Містер Блек, який багато років спеціалізувався на вивченні гормональних порушень, розповів мені, що лікування надниркової втоми було направду ефективним для багатьох його пацієнтів.

Я вирішила, що готова й далі дошукуватися причин свого стану — тепер уже зі щирим серцем. Можливо, тому, що я почула про це від колеги-фармацевта, а може, тому, що особисто він не збирався мені нічого продавати, я вирішила зробити потрібне обстеження. Звичайно, аналіз слини на гормони надниркових залоз виявив у мене задавнену стадію дисфункції цих залоз, але рекомендовані методи лікування надниркової втоми допомогли мені почуватися набагато ліпше.

ДОСЛІДЖЕННЯ ПЕРШОПРИЧИН ЗАХВОРЮВАННЯ. Що таке Аддісонова хвороба?

У людей з хворобою Хашимото та іншими аутоімунними розладами частіше, ніж у інших, може розвиватися хвороба Аддісона, аутоімунний стан, який призводить до руйнування надниркових залоз.

Аддісонову хворобу зазвичай не діагностують, аж поки 90 % надниркових залоз виявляються знищеними внаслідок аутоімунного ураження. На той час у людини вже виникає потенційно небезпечний для життя криз надниркових залоз, за якого спостерігаються такі симптоми, як млявість, низький кров’яний тиск, сплутаність свідомості, порушення електролітного балансу, гіпотиреоз, блювота, діарея й навіть судоми.

Одначе антитіла до надниркових залоз, тобто антитіла до 21-гідроксилази, можуть бути в організмі протягом десятиліть до настання надниркового кризу. Я вважаю, що пацієнти з хворобою Хашимото, у яких є також симптоми втоми надниркових залоз, насправді мають субклінічну форму Аддісонової хвороби. Це означає, що їхні наднирники можуть перебувати в процесі руйнування, але гормональні зміни ще не досягають значення, достатнього для того, щоб їх можна було виявити через аналіз крові, або організму й досі вдається компенсувати ці зміни.

Якщо хочете, щоб лікар виконав скринінг на наявність у вас Аддісонової хвороби, вам треба попросити його зробити АКТГ тест на рівень кортизолу в крові. Крім того, щоб виявити ранню стадію Аддісонової хвороби, може бути корисним тест на аутоантитіла до 21-гідроксилази, попри нормальний рівень кортизолу в крові.

Я наразі рекомендую зробити аналіз слини на гормони надниркових залоз усім своїм пацієнтам, які потерпають від хвороби Хашимото, і виявила, що 90 % з них мають певний ступінь дисфункції цих залоз. Виконавши протокол відновлення надниркових залоз, пацієнти повідомляють, що вони нарешті стали енергійнішими, почуваються дужчими й спокійнішими, позбулися зайвої маси та нападів плачу, мають нормальне лібідо й збалансований рівень гормонів. Тож як хочете це називайте, але можете мені повірити — надниркова втома направду існує!

Як ми вмикаємо реакцію на стрес

Існує чотири типи стресу, які впливають на нашу реакцію «бийся або втікай» (способи вирішення кожної з цих проблем представлено далі в цьому розділі):

• Недостатній сон.

• Психічне та емоційне напруження.

• Дисбаланс цукру в крові.

• Хронічне запалення.

Недостатній сон

Позбавлення сну — величезний стресовий чинник, який може спричинити дисбаланс надниркових залоз, а отже, розвиток аутоімунітету. Недостатній сон — це найшвидший спосіб викликати надниркову втому. Адже саме недосипання використовують науковці для того, щоб викликати дисфункцію осі ГГН у лабораторних тварин! Дослідження 2006 року засвідчило, що для людей, які працюють позмінно й мають через це порушений режим сну, існує більший ризик розвитку антитіл до щитоподібної залози, проти тих, хто працює вдень.

Інші дослідження пов’язують з хворобою Хашимото апное сну, яке стає дедалі частішою причиною недосипання. Апное сну — це хронічний стан, спричинений запаленням легкого ступеня, який характеризується затримками дихання під час сну. А що ці затримки дихання й нестача кисню пробуджують людину кілька разів протягом ночі, результатом часто й густо є неповноцінний сон, попри те, що людина загалом може спати довше ніж зазвичай.

ДОСЛІДЖЕННЯ ПЕРШОПРИЧИН ЗАХВОРЮВАННЯ. Обструктивне апное сну та хвороба Хашимото

Хоча саме гіпотиреоз може бути причиною апное сну через відкладення білка в верхніх дихальних шляхах, підвищений ризик ожиріння та порушення контролю за диханням, науковці спробували дізнатися, чи може синдром обструктивного апное сну (СОАС) сам бути тригером хвороби Хашимото. Вони вивчали частоту виникнення антитіл до щитоподібної залози в людей з апное сну та без нього. Їхні результати, оприлюднені 2012 року в «Endocrine journal», засвідчили, що 53,2 % людей з СОАС мали антитіла до ТПО, антитіла до ТГ або й ті й ті, тобто в них була певну стадія хвороби Хашимото. Ці люди мали нормальні показники ТТГ, тож гіпотиреоз у них ще не розвинувся. Це дає можливість припустити, що СОАС може спричинювати хворобу Хашимото.

Що сильніше апное сну, то більша ймовірність у пацієнтів набути хворобу Хашимото. Крім того, показано, що особливо високий цей ризик у чоловіків — 66 % чоловіків з апное сну мали характерні для хвороби Хашимото антитіла. Цікаво, що, коли порівнювали рівень антитіл до щитоподібної залози в пацієнтів з хворобою Хашимото, які мали апное сну, з тими, які його не мали, високий рівень антитіл — близько 1000 МО/мл або вище — найчастіше траплявся в пацієнтів з апное сну. Отже, обструктивне апное сну слід розглядати як можливий тригер хвороби Хашимото.

З апное сну корелюють такі симптоми, як хропіння, ускладнене пробудження, неспокійний сон, гугнявість, дихання ротом, розлади уваги (особливо в дітей), утомливість та закладений ніс. Якщо людина хропе вночі, слід підозрювати, що вона потерпає від апное сну, доки буде доведене протилежне.

Дослідження засвідчили, що від 25 до 35 % людей з гіпотиреозом страждають на апное сну й що апное сну, своєю чергою, теж є чинником ризику виникнення хвороби Хашимото.

Ви можете зробити тестування на апное сну, хоча це не так просто, бо для цього треба контролювати дихання протягом ночі в лабораторії з дослідження сну. Для лікування застосовують спеціальний пристрій, який просуває вперед нижню щелепу (MAD — mandibular advancement device), або апарат для підтримування безперервного позитивного тиску в дихальних шляхах. Якщо в вас маленька або відсунута назад щелепа, що, як вважають, може бути спричинено харчуванням приготовленою їжею впродовж багатьох поколінь наших предків, пристрій для просування нижньої щелепи може бути для вас особливо корисними. Я також рекомендую пошукати глибших першопричин, які могли сприяти появі в вас симптомів апное сну, як-от інфекції.

Я з’ясувала, що апное сну може бути потенційною першопричиною хвороби Хашимото та надниркової втоми. Пацієнти з хворобою Хашимото, які використовували зазначені вище пристрої для подолання апное сну, повідомляли, що вони почуваються менш втомленими та енергійнішими й нарешті змогли досягти успіхів у своєму лікуванні.

Психічний та емоційний стрес

Найважливішою стратегією боротьби з наднирковою втомою є послаблення стресу. Хоча ця стратегія не передбачає дієти, добавок, ліків або тестування, її буває найважче здійснити. Багато людей зізнається, що для них найважчим є змінити спосіб життя. Дехто з нас має лише два налаштування — працювати чи спати. Як і чимало моїх пацієнтів, я раніше не вміла розслаблятися, насолоджуватися запахом квітів, відпочивати, забувши про все.

Є два ключі до послаблення стресу. Перший — визначити в своєму житті речі, які допоможуть вам почуватися краще, і робити їх частіше. Другий — визначити речі, які змушують вас почуватися гірше, і, як це можливо, вилучити їх з вашого життя. Авжеж це звучить доволі просто?

Звичайно, можуть залишатися певні події чи досвід, які змушують вас почуватися гірше, але яких неможливо уникнути. Що стосується тих речей, які ви не в змозі змінити, то можете спробувати змінити ваше сприйняття цих речей. Зазвичай не сама певна подія спричиняє в нас стрес, а її сприйняття нами. Насамперед для зміни сприйняття вам треба по-справжньому пізнати себе й шанувати себе такими, якими ви є, замість того щоб почуватися винними за те, що ви кимось могли б стати, але не стали. Для вас може виявитися достатнім такої простої зміни погляду, а можуть і знадобитися складніші стратегії, які розглянемо в розділі 10.

Дисбаланс цукру в крові

Мене нерідко запитують, чи є щось таке, що могли б зробити негайно ті, хто потерпає від хвороби Хашимото, щоб почуватися краще. І моя відповідь така: «Збалансуйте рівень цукру в крові!». Збалансування рівня цукру в крові має бути одним з пріоритетів для тих, хто сподівається подолати аутоімунний тиреоїдит і надниркову втому. Реактивна гіпоглікемія, або гіпоглікемія після їди, яка спостерігається протягом чотирьох годин після споживання їжі з високим умістом вуглеводів, — особливо потужний стресовий чинник для надниркових залоз.

Більшість лікарів-практиків, які намагаються послабити в хворих симптоми хвороби Хашимото, вказують на дисбаланс цукру в крові як на чинник, який підливає олії в вогонь під час аутоімунного захворювання щитоподібної залози.

Польські дослідники з’ясували, що близько 50 % пацієнтів з хворобою Хашимото мають порушення толерантності до вуглеводів. Це означає, що після споживання багатих на вуглеводи продуктів рівень цукру в крові цих людей зростає занадто швидко. Це призводить до швидкого надмірного вивільнення інсуліну. Такі припливи інсуліну можуть спричинити різкий спад рівня цукру в крові, що може викликати такі неприємні симптоми, як нервозність, запаморочення, занепокоєння й утому. Окрім того, що цей стан сам по собі неприємний, така реакція — величезний стресовий чинник для надниркових залоз.

До того як я врівноважила рівень цукру в крові, я бувала «голодною» (голодною й злою) кілька разів на день, бо їжа з високим умістом вуглеводів, яку я споживала, призводила до різких коливань рівня цукру. Я не розуміла, що ці коливання також послаблювали мої наднирники й спричиняли стрибки рівня антитіл до щитоподібної залози.

Коли мені визначили діагноз хвороби Хашимото, я не знала, що мала проблеми з рівнем цукру в крові (хоча сама собі зізнавалася, що я «цукровий наркоман»). Я була худорлявою й гадала, що це означає, що я здорова. Нещодавно я спілкувалася з пацієнтом, який вважав, що йому можна спокійно їсти цукор, бо він не хворіє на діабет. Одначе річ у тім, що на розвиток діабету потрібно багато років, він являє собою розвинену форму фізіологічної дезадаптації. Легкі ознаки, як-от порушення толерантності до вуглеводів, резистентність до інсуліну, коливання рівня цукру в крові та гіпоглікемія, можуть спостерігатися протягом багатьох років, перш ніж встигне розвинутися діабет, але ці ознаки зазвичай не визначають звичайні тести.

Міф про вуглеводи та жири

Навчаючись на фармацевта, я дізналася про потреби організму в поживних речовинах з початкового курсу біохімії. Я була вражена тим, що, як з’ясувалося, вуглеводи не належать до найпотрібніших поживних речовин, тоді як жири вкрай потрібні для нормальної роботи клітин. Моє попереднє «знання» про харчування, яке я набула зі споглядання магазинних полиць, з ознайомлення з так званою харчовою пірамідою, розробленою Департаментом сільського господарства США, та з рекламних роликів у метро, полягали в переконанні, що вуглеводи потрібні, а жири шкідливі для здоров’я.

Я переконана, що була не єдиною людиною, яку ввело в оману маркування продуктів з низьким умістом жирів та розміщення вуглеводів в основі «харчової піраміди». На щастя, нова розробка Департаменту сільського господарства «Моя тарілка» більше не заохочує людей щодня з’їдати еквівалент одного буханця хліба. Одначе тим, хто має хворобу Хашимото, треба ще більше вдосконалювати свій раціон. Хоча людям з будь-яким станом здоров’я можуть бути корисними всілякі дієти, під час хвороби Хашимото дієта з низьким умістом вуглеводів, здається, працює найкраще.

Дослідження 2016 року, опубліковане в журналі «Drug Design, Development and Therapy», виявило зменшення маси й зниження кількості антитіл до щитоподібної залози в пацієнтів після впровадження для них протягом лише трьох тижнів дієти з низьким умістом вуглеводів. Хоча стандартна американська дієта складається з 50 % вуглеводів, 15 % білка й 35 % жирів, рекомендовані науковцями пропорції містять від 12 до 15 % вуглеводів, від 50 до 60 % білка та від 25 до 30 % жирів. Я спостерігала поліпшення стану в деяких пацієнтів, які додержували саме такого співвідношення поживних речовин у своєму харчуванні, а також у таких, які споживали більше жирів, але менше білка. Попри оптимальне для вас співвідношення білка та жирів, я рекомендую зменшити споживання вуглеводів.

Хронічне запалення

Хронічне запалення пов’язане з більшістю аутоімунних станів, особливо тиреоїдитом Хашимото, який, по суті, є запаленням щитоподібної залози. Запалення може спричинити надниркову втому, а також аутоімунний каскад.

Запалення спричиняє вивільнення кортизолу в організмі й може призвести до гіперсекреції або виснаження цього гормону, тобто двох типів порушення функції надниркових залоз. Під час хвороби Хашимото зменшення запалення в організмі здебільшого допомагає поліпшити результати лікування. Хронічне запалення може бути спричинене особливостями харчування, емоціями, травмами, кишковою флорою та інфекціями. Харчове хронічне запалення виникає через споживання прозапальної їжі, як-от м’ясо тварин, вигодуваних промисловим способом, перероблені продукти й продукти, до яких людина є чутливою.

Чотиритижневий протокол відновлення надниркових залоз

Подолання надниркової втоми містить надання організму поживних речовин, які можуть виснажуватися в разі тривалої дисфункції надниркових залоз, збалансування рівня цукру в крові, забезпечення достатнього відпочинку, вилучення з раціону їжі, яка може спричинити реакцію, позбавлення від інфекцій і зменшення стресу! Вживання адаптогенів і поповнення вітамінів групи В, вітаміну С, магнію та селену теж важлива частина протоколу.

Для всіх, хто має проблеми надниркових залоз, буде корисно виконувати «Протокол відновлення надниркових залоз». Цей протокол можна розпочати виконувати відразу після оцінювання надниркових залоз, навіть без результатів аналізу слини.

П’ять кроків «Протоколу відновлення надниркових залоз»:

1-й крок. Відпочивати.

2-й крок. Зняти стрес.

3-й крок. Зменшити запалення.

4-й крок. Збалансувати рівень цукру в крові.

5-й крок. Поповнити поживні речовини й додати адаптогени.

Наразі, коли ви готуєтеся розпочати виконувати цей план, я вважаю важливим поділитися з вами деякими думками моїх бунтівників проти першопричин захворювання, які були колись у тому становищі, в якому ви перебуваєте сьогодні. Коли я опитувала понад дві тисячі з них про те, що допомагає їм почуватися краще, а що змушує почуватися гірше, ось що вони мені відповіли:

Поліпшує самопочуття

сон — 74 %,

проведення часу з коханими — 73 %,

перебування на природі — 71 %,

ходьба — 66 %,

масаж — 62 %,

читання — 61 %,

відпочинок на пляжі — 60 %,

тепло — 60 %,

обійми — 49 %,

йога — 39 %.

Погіршує самопочуття

недосипання — 95 %,

стрес — 93 %,

спілкування з негативними людьми — 76 %,

сварки з близькими — 73 %,

похмура погода — 66 %,

холод — 53 %,

поїздки в транспорті — 41 %,

зима — 38 %,

занадто інтенсивне фізичне навантаження — 37 %,

вживання алкоголю — 35 %.

Обміркуйте: від чого вам стає ліпше

1. Випишіть перелік того, від чого вам стає ліпше, а від чого — гірше.

2. Складіть план, як частіше робити те, від чого вам ліпше, і як рідше вдаватися до того, від чого вам гірше. Запишіть цей план і намагайтеся дотримувати.

Переглядаючи ці списки, я можу сказати вам, що до переліку чинників поліпшення самопочуття входять ті, які підтримують надниркові залози, тоді як до стовпчика чинників погіршення самопочуття входять ті, які нищать надниркові залози. Алкоголь, подібно до цукру, може давати декому тимчасове приємне відчуття, але загалом він руйнує наднирники. Я закликаю вас згадувати ці списки, коли працюватимете за протоколом відновлення надниркових залоз, і намагатися зосередитися на тому, щоб робити більше речей, які допомагають вам почуватися краще, і менше тих речей, які роблять вам гірше.

Крок 1. Відпочивати

Насамперед найголовніша рекомендація до здоров’я надниркових залоз — сон! Якщо ви серйозно ставитеся до подолання надниркової втоми, я пропоную вам спати десять-дванадцять годин щоночі щонайменше протягом чотирнадцяти днів. Відкиньте відчуття будь-якої провини й примусьте замовкнути ваш внутрішній голос, який намагатиметься переконати вас у тому, що ви ледачі й надто поблажливі до себе. Якщо ви потерпаєте від надниркової втоми й хвороби Хашимото, то вам потрібна допомога, ви потребуєте відпочинку й заслуговуєте на нього. Цей витрачений на себе час допоможе досягти тривалого, можливо, навіть постійного відновлення. Звичайно, така тривалість сну може виявитися неможливою з низки причин. Проте я закликаю вас намагатися щосили визнати сон пріоритетом для себе, попри ситуацію. Якщо вам не вдається спати по десять годин, то хоча б якомога наближайтеся до такої тривалості сну. Ось деякі ідеї, які допоможуть поліпшити якість вашого сну.

Я рекомендую застосовувати щільні штори й, якщо це можливо, лягати спати в проміжок між восьмою й десятою годиною вечора й залишатися в ліжку до дев’ятої години ранку. Доктор Алан Крістіансон, який знається на особливостях функціонування щитоподібної залози та надниркових залоз, стверджує, що ми маємо найякісніший сон до опівночі, а доктор Джеймс Л. Вілсон, інший експерт з вивчення надниркових залоз, зазначає, що сон між сьомою й дев’ятою годинами ранку найвідновлювальніший для більшості людей з наднирковою втомою. Стежачи за моїм сном та сном пацієнтів з дисфункцією надниркових залоз (мені подобається для цього використовувати смарт-кільце Оура), я з’ясувала, що мої дані, видається, збігаються зі сказаним вище — фаза глибокого сну відбувається в проміжок нічного часу від десятої до другої години, а швидкий сон сягає максимуму між п’ятою й дев’ятою ранку.

Доктор Майкл Бреус, якого називають «Доктор сон», пише:

«Сон на третій і четвертій його стадії (так званий глибокий сон) найліпше відновлює організм фізично. Саме тоді виробляється основна частина гормона росту, який допомагає відновлювати й відбудовувати м’язи, а також повідомляє мозкові, куди розподіляти жири й глюкозу. Швидкий сон відновлює розумову функцію. Водночас мозок переміщує інформацію з короткочасної пам’яті в довготривалу. Він збирає всю інформацію, яку ви накопичили протягом дня, відфільтровує непотрібну, а потім упорядковує ту, яка може знадобитися надалі».

Відмовтеся від кофеїну

Якщо ви ще не відмовилися від кофеїну за час виконання «Протоколу підтримування печінки», нагадую: для того щоб одужати, треба позбутися звички до нього. Ви, можливо, вважаєте, що кофеїн допомагає вам бути бадьорими й продуктивними, але ж він, найімовірніше, шкодить вашому здоров’ю. Навіть невелика кількість кофеїну в вигляді чорного чаю може створювати проблеми для ушкоджених надниркових залоз і перешкоджати повноцінному цілющому сну. Будь ласка, зверніться до розділу 4, щоб пригадати стратегію боротьби зі звичкою до кофеїну.

Крок 2. Зняти стрес

Однією з найпоширеніших повсякденних проблем моїх пацієнтів є стрес, або точніше — надмірний стрес. У наступні два тижні важливо якомога послабити ваше навантаження. Якщо ви можете поїхати в відпустку або принаймні взяти відгули на роботі, це було б ідеально. Хоча б кілька вихідних були б для вас корисними. Приділіть собі трохи часу, щоб ви могли побайдикувати, попоїсти смачної їжі й розслабитися. Практикуйте інші приємні речі — робіть масаж принаймні раз на тиждень, беріть щодня гарячу ванну з сіллю Епсома, слухайте розслаблювальну музику, медитуйте або робіть вправи з глибокого дихання. Уявіть, чим би ви хотіли займатися на водолікувальному курорті, і спробуйте відтворити щось подібне вдома.

Хоча вам, можливо, здається, що стрес — це не те, на що ми можемо впливати, але існують практики, які можуть зробити вас стійкішими до нього, і стратегії, які можуть допомогти його мінімізувати. Найголовніше — постійно додержувати цих методів послаблення стресу. Розгляньмо деякі з них, які виявилися найефективнішими для моїх пацієнтів і для мене особисто.

Вправи

Багато старанних пацієнтів, які хочуть бути впевненими, що роблять усе можливе для поліпшення свого стану, запитують мене, чи слід їм робити вправи під час виконання протоколів. Це доречне запитання, зважаючи на те, що коли ми працюємо над лікуванням хвороби Хашимото й підтримкою наднирників, неправильно дібрані вправи можуть мати ефект, протилежний тому, якого прагнемо. На цьому етапі виконання протоколів моя порада буде такою — дозвольте наднирковим залозам диктувати оптимальні для вашого організму кількість і тип вправ.

Ви можете визначити, на якій стадії перебуває дисфункція ваших надниркових залоз, скориставшись шкалою доктора Алана Крістіансона, автора книжки «Дієта для відновлення надниркових залоз». Він описує три стадії цієї дисфункції так:

• Перша стадія. Стрес (дратівливість, труднощі з засинанням, розумова функція швидка, але незосереджена).

• Друга стадія. Напруженість (пригнічення, поганий сон, нестабільна розумова функція).

• Третя стадія. Перебій (виснаження, сон не дає відчуття відновлення, неспроможність до продуктивного мислення).

Ті, хто має здорові надниркові залози й навіть дисфункцію першої стадії, можуть займатися бігом, їздити на велосипеді та виконувати інші види вправ для тренування серця, які слід урівноважувати силовими вправами. Проте, якщо ви визначили, що маєте задавненішу стадію дисфункції (другу чи навіть третю), важкі фізичні вправи, навіть енергійна ходьба, можуть погіршити ваше самопочуття. Попри стадію дисфункції ви можете скористатися розслаблювальними вправами, як-от розтяжка й тренування м’язів.

Тренування м’язів важливі, бо вони можуть допомогти відновити баланс між руйнівними (катаболічними) й будівними (анаболічними) процесами, які відбуваються в організмі. У здорової людини зазвичай цей баланс підтримується. Проте в разі дисфункції надниркових залоз катаболічний процес може взяти гору, що призводить до руйнування тканин.

Для початку я рекомендую легкі вправи для нарощування м’язів, як-от йога, пілатес або силові тренування від одного до трьох разів на тиждень. Виконуючи фізичні вправи, обов’язково багато відпочивайте. Ось трохи більше інформації про рекомендовані типи вправ.

• Йога. Делікатні вправи йоги з основним акцентом на диханні, зосередженості й розтягуванні м’язів і зв’язок чудово підходять для послаблення стресу.

• Пілатес. Ці вправи працюють на відновлення та перебудову м’язів, поліпшують поставу й рухливість, що поступово приводить до зміцнення та правильного налаштування всього тіла. Деякі експерти вважають, що негарна постава, наприклад, сутулість, може сприяти виникненню проблем щитоподібної залози. Теоретично це може бути направду так, через те що за поганої постави може здійснюватися тиск на щитоподібну залозу. Пілатес може допомогти виправити поставу.

• Тренування з навантаженням. Підняття тягарів допомагає нарощувати м’язи, переводячи організм в анаболічний режим.

Зазвичай слід робити лише ті вправи, які дають можливість вам почуватися ліпше. Якщо відчуваєте неабияку втому після тренування, це означає, що ваші наднирники ще не готові до такого навантаження. У мене були пацієнти, які понадміру виснажувалися фізичними вправами, бо сподівалися, що це допоможе їм скинути масу.

Однією з таких пацієнток була Ліндсі, вкрай заклопотана мама, яка, однак, щодня виділяла дві години на ходьбу по вулиці або на біговій доріжці. Вона скаржилася на втомливість, потьмарення свідомості й дратівливість, але її особливо засмучувала зайва вага. Ні ліки для щитоподібної залози, ні зміни дієти не допомагали.

Розбираючись у проблемах Ліндсі, я з’ясувала, що вона дещо скоригувала свій раціон, але їй треба було трохи відпочити — аналіз слини на гормони надниркових залоз засвідчив, що вона має надниркову втому третьої стадії. Я порекомендувала їй на місяць припинити вправи з ходьби, більше часу відпочивати й заходитися коло себе, а також уживати адаптогени, щоб підтримати гормони надниркових залоз. Додержуючи впродовж місяця запропонованих заходів, Ліндсі повідомила, що почувається бадьорішою й здоровішою. Вона схудла на сім кілограмів, не відчуваючи голоду й не переймаючись підрахунком калорій.

Я обов’язково раджу вам, як і Ліндсі, виконувати лише ті вправи, які відповідають стану ваших надниркових залоз. Як ви могли побачити на цьому прикладі, навіть занадто інтенсивна ходьба може створювати проблеми. Вправи для надниркових залоз мають додавати вам енергійності й дарувати відчуття задоволення, ви маєте почуватися так, наче могли б іще продовжувати заняття.

Мисліть позитивно

Завдяки позитивним думкам і медитації ви можете перевести свій організм у режим перетравлення й зцілення. По суті, позитивні думки та розслаблення надсилають організму повідомлення про те, що обставини сприяють зціленню. Навіть перерва в роботі для дихальної практики йоги може допомогти вам заспокоїтись. Однією з моїх улюблених дихальних технік йоги є вправа «4–7–8», виконуючи яку ви вдихаєте, рахуючи до чотирьох, затримуєте дихання, рахуючи до семи, а потім робите видих, рахуючи до восьми.

Французький фармацевт і психолог Еміль Куе з’ясував, що позитивні думки можуть сприяти одужанню. Ці думки можуть мати вигляд тверджень, які ви маєте повторювати протягом дня. Основна мантра Еміля Куе звучить так: «Від дня до дня я почуваюся ліпше».

От іще кілька тверджень, які я вважаю корисними.

Я люблю себе.

Я сильна.

Я зцілююся.

Мене кохають.

Світ — це безпечне й красиве місце.

Я прекрасна.

Я також рекомендую практикувати зосередженість як спосіб послабити стрес. Для цього треба зробити паузу й по-справжньому зануритися в цю мить — витратити певний час, щоб помітити всю ту красу, доброту й гарні речі, які є в світі. І якщо попервах ви цього не бачите, спробуйте придивитися пильніше — ви будете вражені, коли враз усвідомите красу дерев, доброту незнайомих людей чи помітите квіти на узбіччі дороги, якою безліч разів ходили раніше.

Інші способи послабити стрес

Серед інших способів послабити напруженість можуть бути корисними для вас читання книжок із самовдосконалення, практика подяки, слухання релакс-музики, медитація, планування своїх справ, упорядкування їх, сміх, догляд за домашніми улюбленцями, прогулянки, плетіння та ведення щоденника.

Якщо ви відчуваєте, що повсякчас щось не встигаєте зробити, про щось забуваєте й зазнаєте невдач, приділіть спеціальний час для планування своїх повсякденних справ. Це дасть вам відчуття свободи й піднесення. Пошукайте зайве в вашому графіку, знайдіть можливості звільнитися від деяких обов’язків, якщо вдасться, делегуйте їх іншим, систематизуйте або автоматизуйте виконання певних завдань. Можливо, вам буде зручно робити всі закупки на тиждень у понеділок, готувати страви по вівторках та оплачувати регулярні рахунки за допомогою автоматичного платежу. Це допоможе вивільнити час для відпочинку й поставить реальні межі обсягу обов’язків, які ви можете на себе взяти.

Для себе особисто я виявила, що щотижневе планування власного часу має вирішальне значення. Хоч би то робочий тиждень чи відпустка, виділіть для себе чотири години без будь-яких обов’язків — робіть те, що хочете, а не те, що вам слід робити. Приділіть цей час тому, щоб робити все, чого душа забажає, чи то аматорське фільмування чи обід з подругою чи другом, закупи або відвідування оздоровчого центру. Скористайтеся цими ідеями, щоб знайти для себе трохи часу й визначити стратегії переведення свого організму в стан «розслаблення, перетравлення й зцілення».

Крок 3. Зменшити запалення

Я хотіла б дати вам чарівну таблетку для усунення запалення в організмі, але, як ви вже здогадуєтеся, зменшення запалення не є миттєвим процесом. Воно відбувається поступово, але ми можемо вжити заходів, щоб йому посприяти.

Ми вже здійснили певну роботу, щоб подолати запалення, під час виконання «Протоколу підтримування печінки», коли прибрали з раціону три найзапальніші продукти й додали добавки, які зменшують запалення. Протягом виконання «Протоколу відновлення надниркових залоз» ми вдосконалюватимемо своє харчування, додержуючи палеодієти для подолання першопричин хвороби, і працюватимемо над зменшенням запальних думок. Ми також і далі працюватимемо над подоланням запалення протягом виконання «Протоколу відновлення балансу кишківника», коли боротимемося з додатковими тригерами й додаватимемо цілеспрямовані протизапальні добавки. Для зменшення запалення в деяких пацієнтів цих стратегій буде достатньо. Для інших знадобиться один або кілька «Розширених протоколів».

Палеодієта для подолання першопричин хвороби

Ця дієта вилучає горіхи, насіння, м’ясо, яйця, овочі та фрукти, вилучає всі перероблені продукти, а також зернові. Вона покликана зменшити споживання запальної їжі та збільшити споживання протизапальної, зокрема високоякісних білків тваринного походження, які допоможуть вашому організму відновитися. Хоча палеодієта для подолання першопричин хвороби має в основі традиційну палеодієту, розроблену з урахуванням того, що їли наші предки, я внесла до неї стратегічні модифікації, щоб вона була корисною саме людям з хворобою Хашимото. Наприклад, гороховий білок суперечить традиційній палеодієті, але він увіходить у мою дієту, через те що є гіпоалергенним білком для хворих на хворобу Хашимото, і більшість з них його добре сприймає.

Палеодієта для подолання першопричин хвороби вилучає:

кофеїн,

набіл,

зернові продукти,

гострий червоний перець,

бобові (крім зеленої квасолі та горохового білка),

водорості,

цукор.

Палеодієта для подолання першопричин хвороби містить:

усі фрукти,

усі види м’яса,

усі овочі (крім каєнського перцю),

яйця,

горіхи,

гороховий білок (спробуйте зелений смузі, рецепт на с. 157–158),

гідролізований яловичий білок (спробуйте смузі для відновлення надниркових залоз, рецепт на с. 228),

насіння.

Додаткові зауваження

Ви можете здивуватися, що я рекомендую дієту, яка містить м’ясо, бо, можливо, чули, що м’ясо спричиняє запалення. Це справедливо для вигодуваних промисловим способом тварин, м’ясо яких має високий уміст прозапальної жирної кислоти омега-6, одначе м’ясо відіграє важливу роль у відновленні організму, а в вирощених природним способом тварин воно має оптимальний для споживання людиною вміст протизапальної жирної кислоти омега-3. Шукайте варіанти, щоб придбати м’ясо з вигодуваної органічними продуктами чи випасної худоби, або з диких тварин.

На відміну від стандартних рекомендацій палеодієти, я з’ясувала, що слід уникати гострого перцю (він призводить до негерметичності кишківника), набілу (навіть вершкового й топленого масла) і морських водоростей (через уміст йоду та їхній імуномодульний потенціал). Натомість споживання більшої кількості овочів, ніж за традиційною палеодієтою, у більшості людей приводить до поліпшених результатів.

Долучення гідролізованого яловичого білка для смузі (див. рецепт на с. 228) забезпечує ситний поживний перекус або сніданок і послаблює втомливість, оскільки допомагає травленню та засвоєнню їжі. Я хотіла би поділитися з вами деякими ідеями харчування, рецептами та переліком корисних продуктів. Будь ласка, зайдіть на www.thyroidpharmacist.com/action, щоб отримати доступ до цієї інформації!

Крок 4. Збалансувати рівень цукру в крові

Нестача поживних речовин і дисбаланс цукру в крові створюють зайвий стрес для організму. Якщо в вас є порушення толерантності до глюкози, гіпоглікемія та інсулінорезистентність на ранній стадії, як у більшості людей з хворобою Хашимото, ви можете послабити ці симптоми й уповільнити або навіть зупинити прогресування діабету та хвороби Хашимото, скоригувавши своє харчування. Для мене збалансування рівня цукру в крові мало велике значення, допомігши мені послабити рівень тривожності й знизивши рівень антитіл до щитоподібної залози.

Мої правила підтримування рівноваги надниркових залоз

Коли я з фармацевта стала активісткою з оздоровлення, авторкою книжок та підприємницею, моє навантаження набагато зросло. Так само зросла й моя працездатність. Коли я хворіла, я була надто виснаженою, щоб здійснювати будь-яку свою мрію. Щойно я повернула собі енергійність, то взялася надолужувати згаяний час — і врешті запалила свічку з обох кінців. Я написала і опублікувала книжку та вела щоденник і сторінку в фейсбуку. Невдовзі я виявила, що весь вільний час витрачаю на те, щоб писати для свого блоґу, спілкуватися з людьми в фейсбуку, працювати з тими, хто потерпає від хвороби Хашимото, і виступати в ефірі радіошоу й на онлайнсамітах як експерт із подолання хвороби Хашимото.

Я також стала набагато більше подорожувати. Ми з чоловіком вирішили прожити рік у Європі, і я покинула роботу клінічного фармацевта. Я була рада пожити в Європі, і мені подобалося переміщатися по різноманітних країнах кожні кілька тижнів. Перебуваючи за кордоном, я мала можливість відвідати Іспанію, Польщу, Грецію, Німеччину та багато інших країн. Вадою цього було те, що я постійно потерпала від зміни часових поясів, випадала зі свого режиму й перестала ходити на йогу. Я набувала залежність від кофеїну й нерідко засиджувалася допізна, працюючи над проектами. Я завжди вважала, що роблю добру справу — адже помагаю людям з хворобою Хашимото!

Проте я не врахувала: те, що стала почуватися ліпше, не зробило мене, однак, надлюдиною. І, попри той факт, що я додержувала чудової дієти, я врешті знову повернулася до надниркової втоми, і мені довелося поновити вживання добавок для надниркових залоз і знову розпочати свою путь до здоров’я...

Наразі я визначила: задля того, щоб зберегти здоров’я надниркових залоз, мені потрібно таке.

• Розумне обмеження. Зробити пріоритетом власні інтереси, встановити для себе обмеження та навчитися казати «ні». Це допомагає мені залишатися зосередженою серед численних можливостей і запитів.

• Соціальна взаємодія. Як природний екстраверт, я прагну до спілкування з людьми та беру енергію, проводячи час з ними. Працювати щодня на самоті над буденним завданням — це моє особисте уявлення про пекло, і це створює непотрібний стрес для мого самопочуття.

• Практика йоги або пілатесу. Відвідування занять з йоги або пілатесу раз чи тричі на тиждень допомагає мені збалансувати розум і тіло.

• Практика зосередженості. Завдяки їй я почуваюся розслабленою та спокійною.

• Регулярний час сну. Сон у належний час допомагає мені відпочити.

• Уникнення кофеїну. Кофеїн змушує мене вважати, що я маю надмірні можливості й здатна не спати, навіть коли стомлююся й мушу відпочивати.

• Щоденні ванни з сіллю Епсома. Вони відіграють важливу для мене роль у знятті стресу.

• Щотижневі сеанси для Ізабелли. Я маю принаймні чотири години на тиждень, протягом яких ігнорую будь-яку свою відповідальність за будь-що, і просто роблю те, що мені хочеться. Для мене це зазвичай щось на кшталт масажу, відвідування магазинів одягу чи щось таке з дівчачих розваг.

• Відпустка. Відпустка завжди корисна, якщо ви хочете розслабитися (я думаю, ви погодитеся, що ніхто з нас не має її так часто, як хотів би!).

• Добавки. Якщо я переживаю особливий стрес або маю завершити роботу в певний термін, я вживаю додаткові добавки для підтримування надниркових залоз.

Щоб ви змогли збалансувати рівень цукру в крові протягом наступних двох тижнів, я раджу вам звернути увагу на споживання достатньої кількості жирів і білків, особливо зранку. Якщо ви голодні, зосередьтеся на тому, що ви їсте, і їжте допоки насититеся. Це позбавить організм відчуття, що йому бракує їжі, і зменшить стрес.

Перш ніж розпочати виконувати «Протокол відновлення надниркових залоз», я рекомендую вам витратити трохи часу, щоб спланувати на два тижні своє харчування та приготувати якомога більше страв. Після того як ви почнете додержувати рекомендацій щодо дієти, описаних тут, ви маєте приблизно за тиждень помітити, що почуваєтеся спокійніше та ліпше. Щоб краще відстежувати самопочуття, почніть реєструвати симптоми та їхні зміни зі зміною вашого раціону.

Як саме їжа впливає на рівень цукру в крові

Найкращим критерієм впливу їжі на рівень цукру в крові є глікемічний індекс. Глікемічний індекс показує, як швидко їжа перетворюється на глюкозу (цукор у крові) і засвоюється організмом. Цей показник відображає швидкість згоряння їжі, тобто як швидко ми використовуємо паливо, яке беремо з продуктами. Замість того щоб намагатися визначити індивідуальний глікемічний індекс кожного продукту, найпростіше об’єднати їх у певні категорії.

• Вуглеводи. Цукор та крохмаль мають найбільшу швидкість згоряння. Вуглеводи дуже швидко засвоюються організмом, що спричиняє швидкий потужний стрибок рівня цукру в крові. Після споживання вуглеводів ми знову відчуваємо голод менше ніж за годину.

• Жири та білки. Вони мають повільнішу швидкість згоряння, засвоюються організмом поступово й не підвищують рівня цукру в крові надто швидко. Вони також довше залишають нас ситими. Якщо ми спожили достатню для свого насичення кількість калорій, то знову відчуватимемо голод через дві-три години після споживання білка й через чотири години після споживання жиру.

Наступна коротка довідкова таблиця допоможе вам у збалансуванні рівня цукру в крові. Пам’ятайте, їжа, яка довше насичує вас, є для цього ліпшою:

Загалом, я рекомендую обмежувати споживання вуглеводів, віддаючи перевагу споживанню жирів, білків та овочів. Якщо ви споживаєте вуглеводи, як-от солодку картоплю, фрукти та безглютенові зернові продукти, то поєднуйте їх з жирами або білком. Ніколи не перевищуйте співвідношення вуглеводів до білків 2:1. Це гарантуватиме вам безпечний загальний рівень глікемічного індексу їжі. Така їжа допомагає довше відчувати ситість і поліпшує рівень холестерину та рівень цукру в крові, ваші когнітивні показники, енергійність і навіть колір обличчя. Вона також зменшує ризик розвитку діабету, серцевих захворювань та деяких видів раку й сприяє зниженню маси для тих, у кого вона є надмірною. Багато хто також відчуває поліпшення настрою після збалансування рівня цукру в крові.

Мої улюблені джерела білка та жиру, які стабілізують рівень цукру в крові, охоплюють такі продукти:

• Авокадо

• Насіння чіа

• Курка

• Олія кокосова, авокадо або оливкова

• Кокосове молоко

• Качиний жир

• Яйця (якщо ви до них не чутливі)

• Яєчний білок (якщо ви до нього не чутливі)

• Яловичина з випасної худоби

• Гідролізований яловичий білок

• Баранина

• Горіхи (окрім арахісу)

• Оливки

• Гороховий білок

• Свинина

• Лосось

• Сардини

• Гарбузове насіння

• Сало

• Індичка

• Біла риба

Я рекомендую вживати велику кількість білків і жирів щоразу, як ви споживаєте їжу. Доповнення клітковиною також додатково сприяє збереженню стабільного рівня цукру в крові.

Починайте день із зеленого смузі (див. с. 167), якщо ви не маєте чутливості до якогось із його інгредієнтів. Це допоможе вам підтримувати стабільний рівень цукру в крові протягом дня.

Як стабілізувати рівень цукру в крові

Є й інші харчові стратегії, які ви можете застосовувати, щоб підтримувати збалансований рівень цукру в крові. Важливо часто робити перекуси, особливо на ранніх етапах ваших зусиль у цьому напрямі, і обов’язково снідати протягом однієї години після пробудження, це, окрім іншого, допоможе розпочинати день у доброму гуморі.

Поживними перекусами можуть бути горіхи, насіння, зварені круто яйця, протеїнові батончики, домашня яловичина, сардини та білкові коктейлі. Важливо зазначити, що ви можете виявити в себе несприйняття деяких з цих продуктів, коли застосовуватимете елімінаційну дієту згідно з «Протоколом відновлення балансу кишківника», тому не закуповуйте їх наперед у великій кількості.

То що ж вам їсти на сніданок, у першу годину після того, як прокинулися? Я рекомендую розпочати день зі смузі для збалансування цукру в крові, який містить суміш із корисних жирів (авокадо, чіа, яєчні жовтки, кокосова олія), білка (яєчні жовтки, гідролізований яловичий білок) та клітковини (салати, овочі). «Смузі для відновлення наднирникових залоз» та «Зелений смузі» (див. с. 157–158) — чудові варіанти сніданку (і перекусів теж!). Ще один мій улюблений першокласний варіант сніданку я назвала «Щасливі гормони». Він складається з яєць та бекону, трав’яного чаю зі стевією та авокадо. Це ідеальна альтернатива типовому стандартному американському сніданку, який складається з бублика з вершковим сиром, апельсинового соку й кави з цукром.

Смузі для відновлення надниркових залоз

½ склянки бебі моркви,

1 авокадо,

1 склянка кокосового молока,

1 склянка зелені,

2 жовтки (якщо добре їх сприймаєте),

1 ложка з горою гідролізованого яловичого білка.

Покладіть інгредієнти до блендера й ретельно перемішайте. Можете додати води для розрідження консистенції, щоб полегшити споживання.

Скільки білка ви маєте споживати на день?

• Низька активність. Більшість людей із низькою та помірною активністю має відбирати менше ніж 1,2 г білка на кілограм маси тіла в день.

• Висока активність. Ті, хто займається фізичними вправами або працює фізично, мають споживати щонайменше 1,2 г білка на кілограм маси тіла в день.

• Хвороба. Більшість людей похилого віку, які мають гострі або хронічні захворювання, може з’їдати від 1,2 до 1,5 г білка на кілограм маси тіла в день. Люди похилого віку з важкими захворюваннями нирок (з показником ШКФ <30 мл/хв/1,73 м2), які не перебувають на діалізі, є винятком із цього правила, їм доведеться обмежити споживання білка.

• Бодібілдинг. Ті, хто має посилене фізичне навантаження, можуть з’їдати до 2 г білка на кілограм маси в день.

Так само як є продукти, яких слід їсти більше, звичайно, є й такі, яких слід уникати, бо вони можуть спричиняти нестабільність рівня цукру в крові. Ось найгірші стресові чинники, які впливають на рівень цукру в крові:

• Цукор, солодощі та зернові продукти. Ви, мабуть, розумієте, що солодощі та газовані напої не є ідеальною їжею для збалансування цукру в крові. Проте якщо ваші уподобання схожі з моїми, можливо, ви часом з’їдаєте набагато більше цукру, ніж у цьому собі зізнаєтесь. Так само продукти з пшениці, навіть ті, які не містять глютену, а також з таких зернових, як рис і кукурудза, та з картоплі, можуть погіршити рівень цукру в крові. Це одна з причин, чому я обстоюю безглютенову дієту та дієту без зернових як вихідну точку для людей з хворобою Хашимото.

ДОСЛІДЖЕННЯ ПЕРШОПРИЧИН ЗАХВОРЮВАННЯ. Стевія — це добре чи зле?

Багато хто запитує мене: «Стевія — це добре чи зле?». Відповідь залежить від багатьох причин! Якщо в вас цукровий діабет, стевія може бути корисною, оскільки довели, що вона послаблює підвищений рівень глюкози й поліпшує секрецію та утилізацію інсуліну.

Відомі лікувальні ефекти стевії — зниження артеріального тиску, втрата зайвої маси та зниження рівня цукру в крові. Це корисно для людей, які мають високий рівень цукру в крові, високий кров’яний тиск і надмірну масу.

Одначе якщо ви перебуваєте на задавненій стадії ушкодження надниркових залоз і маєте низький кров’яний тиск та гіпоглікемією (або маєте недостатню масу), стевія може погіршити ваші симптоми.

Хоча жодних досліджень зі стевією на людях з гіпоглікемією, низьким кров’яним тиском або Аддісоновою хворобою не виконували, але, за повідомленням деяких пацієнтів, спричинений стевією спад рівня цукру в крові послаблює наднирники.

• Фрукти і фруктові соки. Ви, можливо, вважаєте фрукти та фруктові соки корисним перекусом — і такими вони й є для середньостатистичної здорової людини, якщо їх споживати в помірній кількості. Але для тих, хто має проблеми з наднирниками, навіть того цукру, який є в фруктах (і особливо в фруктових соках) може бути забагато! Споживання фруктів протягом одного місяця слід обмежити до однієї-двох порцій на день, а фруктових соків — до половини порції на день. Щойно функція наднирників буде збалансована, ви зможете сприймати більшу кількість фруктів.

• Голодування. Голодування та його новомодний тренд — періодичне голодування — один з методів оздоровлення організму, який має очисний та лікувальний ефект. На жаль, голодування надмірно напружує наднирники. Тож, хоча для інших людей воно може бути корисним, пацієнти з хворобою Хашимото через проблеми з наднирниками, за моїм спостереженням, нерідко погано витримують почуття голоду на початкових етапах зцілення. Ось чому я рекомендую утримуватися від голодування протягом періоду лікування за фундаментальними протоколами.

Крок 5. Поповнити поживні речовини та додати адаптогени

Мій протокол потрібних для збалансованої роботи надниркових залоз добавок містить адаптогенні трави, комплекс вітамінів групи В і вітамін С, а також селен та магній. Доведено, що ці добавки безпечні та ефективні для більшості людей, які страждають на хворобу Хашимото, саме тому я не наполягаю на регулярному тестуванні на дефіцит цих речовин перед тим, як уживати добавки.

Вітаміни С і вітаміни групи В виснажуються під час інтенсивного продукування та обміну кортизолу. Дефіцит пантотенової кислоти та біотину, які належать до вітамінів групи В, пов’язаний зі зниженням функції надниркових залоз. Калій, цинк, залізо та магній теж виснажуються в разі надмірного виробництва кортизолу, що може призвести до надниркової втоми. Поповнення цих поживних речовин допомагає виправити ситуацію.

Адаптогенні трави

До адаптогенних трав належать багато натуральних рослинних продуктів, які підсилюють здатність організму боротися зі стресовими чинниками. У 1940-ві роки фармаколог Микола Лазарєв уперше визначив поняття адаптогенів. Адаптоген — це засіб, який може підвищити стійкість організму до різних видів стресу, зокрема й фізичного та емоційного.

Адаптоген має відзначатись певними якостями. По-перше, він має в звичайних дозах бути нетоксичним для пацієнта. По-друге, він має допомагати організму впоратися зі стресом. По-третє, він має допомагати організму нормалізуватися, попри те, як саме вплинув стрес на його функціонування. Інакше кажучи, такі трави мають як послаблювати надмірну активність деяких систем організму, так і стимулювати його недостатньо активні системи. Вважається, що адаптогени нормалізують вісь гіпоталамус-гіпофіз-наднирники (ГГН).

До адаптогенних трав належать ашваганда, астрагал, гриб рейші (трутовик лакований), данг шень, елеутерокок, женьшень, цзяогулан (гіностема), солодка, мака, лимонник китайський, аралія та сумах. Це трави, які можуть посилити здатність організму протистояти стресу й які виявилися корисними в разі застосування їх разом з вітамінами та мінералами під час дисфункції надниркових залоз.

Я вважаю чай із солодки делікатним тонізаційним засобом для надниркових залоз (проте уникайте його, якщо маєте високий кров’яний тиск). Додавати коріння маки до смузі теж може бути корисним. Я створила добавку «Rootcology Adrenal Support», ще одним високоякісним варіантом є «Daily Stress Formula» від «Pure Encapsulations».

Змініть свою сіль!

Люди з проблемами надниркових залоз частенько мають потяг до солі через субклінічний електролітний дисбаланс (так званий синдром «Я щойно з’їв цілий пакет чипсів»). Одначе на промисловій кухонній солі, збагаченій йодом, частково лежить відповідальність за епідемію хвороби Хашимото (див. мою першу книжку «Тиреоїдит Хашимото», в якій цілий розділ присвячено цій обставині). Це не означає, що треба уникати солі. Якраз навпаки, я закликаю вас споживати більше солі. Але правильного виду солі. Викиньте геть йодовану сіль і перейдіть на нейодовану морську (найкраще сіру або рожеву), наповнену поживними речовинами та смачною сіллю, якої прагне наш організм! Можете додавати до їжі достатню кількість морської солі, також чайну ложку її додайте в склянку теплої води, щоб пити протягом дня, підтримуючи водний баланс.

Вітаміни групи В

Вітаміни групи В відіграють важливу роль у метаболізмі клітин, роботі щитоподібної залози та функції надниркових залоз. Вони виснажуються в стресових ситуаціях, які часто передують розвиткові аутоімунітету.

Чотири особливо важливі вітамінами групи В: пантотенова кислота (В5), тіамін або бенфотіамін (В1), біотин (В7) і кобаламін (В12).

Уживати комплекс вітамінів групи В може стати для вас чудовим початком виконання протоколу. Цей комплекс буде корисний для більшості людей зі зниженою енергійністю. Вітаміни групи В водорозчинні й не накопичуються в організмі, тож майже не несуть ризику токсичності.

Для тих, хто має серйозний дефіцит, можуть знадобитися додаткові дози вітамінів групи В, як-от В12, біотин, тіамін або метилфолат. Більшість із цих вітамінів я докладно описала в своїй першій книжці — «Тиреоїдит Хашимото». Я хотіла б відіслати вас до розділу з цієї книжки «Depletions and Digestion» на www.thyroidpharmacist.com/gift.

B1 (тіамін)

Тіамін — це один з вітамінів групи В, відомий як В1. Він відіграє важливу роль у перетворенні вуглеводів на енергію й сприяє перетравленню білків і жирів. Тіамін потрібен задля належного виділення в шлунку соляної кислоти для перетравлення білка. У більшості людей, які страждають на хворобу Хашимото, шлункова кислотність знижена або шлункова кислота зовсім не виділяється. Тіамін підтримує регулювання рівню цукру в крові та функцію наднирників і сприяє підвищенню енергійності.

Вважається, що дефіцит тіаміну найчастіше виникає під час алкоголізму. Одначе останнє дослідження засвідчило, що певну нестачу цього вітаміну можна спостерігати в організмі людей, які мають аутоімунні захворювання й пов’язану з ними мальабсорбцію, тобто порушення кишкового всмоктування. Тіамін — важлива поживна речовина, його додають до перероблених продуктів, як-от крупи й хліб. Але оскільки ви маєте уникати перероблених продуктів, я рекомендую вам уживати тіамін додатково. Симптоми легкого дефіциту тіаміну охоплюють втому, дратівливість, пригніченість, потьмарення свідомості, дискомфорт у животі, низький кров’яний тиск, низький вміст шлункової кислоти та проблеми з перетравленням вуглеводів.

Тривалий дефіцит тіаміну в тих, хто споживає будь-які вуглеводи (навіть фрукти), може призвести до накопичення піровиноградної кислоти — побічного продукту метаболізму глюкози, а отже, до потьмарення свідомості, утрудненого дихання та ушкодження серця. У тих, хто додержує харчування з низьким умістом вуглеводів, ризик накопичення піровиноградної кислоти менший, і вони можуть не мати інших симптомів, окрім утомливості.

Рекомендована добова доза тіаміну становить лише 1,1 мг для жінок, яким за дев’ятнадцять років, і вона може не задовольняти потреби тих, хто сидить на беззерновій дієті й має проблеми із засвоєнням поживних речовин (що дуже часто трапляється під час аутоімунних захворювань). Італійські дослідники з’ясували, що тіамін у дозі 600 мг знімає втому в жінок з хворобою Хашимото, які п’ють ліки для щитоподібної залози. Я бачила чудові результати від уживання тіаміну, а також бенфотіаміну, який є похідним тіаміну.

Важко навіть порахувати, скільки читачів підходило до мене на конференціях, щоб обійняти мене й подякувати за публікацію про тіамін, яка допомогла їм позбутися втомливості.

Пам’ятайте, що 600 мг — це мегадоза тіаміну, тому вам доведеться ковтати по кілька таблеток або капсул (ви не знайдете достатньої дози тіаміну в більшості складних препаратів вітамінів групи В).

На жаль, стандартні лабораторні тести реагують лише на високий рівень дефіциту тіаміну й не виявляють його легкого рівня. Якщо ви потерпаєте від утомливості, низької кислотності шлунка, несприйняття вуглеводів, низького кров’яного тиску й маєте проблеми з наднирковими залозами, вам варто перевірити рівень тіаміну.

ЗАСТЕРЕЖЕННЯ ДЛЯ ОНКОЛОГІЧНИХ ХВОРИХ. Тіамін може бути для вас небезпечним

Хоча тіамін у рекомендованих дозах цілком безпечний для більшості людей, з ним слід бути обережними хворим на рак. Це пов’язано з тим, що тіамін неодмінний для реплікації клітин, й існує ймовірність, що ракові клітини можуть захоплювати запаси тіаміну в організмі й використовувати його для свого розмноження. Тіамін у дозах, потрібних для корекції його дефіциту, може сприяти пухлинному росту (тіамін може замість того, щоб надходити до здорових тканин, потрапляти до пухлини), але водночас мегадози тіаміну пригнічують ріст пухлин. Якщо ви хворі на рак і маєте дефіцит тіаміну, я порадила б вам співпрацювати зі спеціалістом-онкологом.

Вітамін С

Вітамін С — важливий вітамін для підтримування функції надниркових залоз. Я рекомендую дози від 500 мг до 3000 мг на день, якщо ви його нормально сприймаєте.

Селен

Дефіцит селену — загальновизнаний чинник хвороби Хашимото. Селен відіграє дуже важливу роль у функціонуванні щитоподібної залози, діючи як каталізатор перетворення неактивного Т4 в біологічно активний Т3 та захищаючи клітини щитоподібної залози від окислювального ураження, яке виникає під час вироблення нею гормонів.

ВИЗНАЧЕННЯ ПЕРШОПРИЧИН. Тривожність через хворобу Хашимото

Ми знаємо, що стрес, занепокоєння та напруженість можуть сприяти проблемам з наднирниками, але це дорога з двостороннім рухом. Багато моїх читачів та пацієнтів повідомляє, що саме з розвитком хвороби Хашимото вони позбулися впевненості й спокою. Одна читачка написала: «Коли мені визначили діагноз хвороби Хашимото, я несподівано виявила в себе напади паніки й тривоги. Я стала ніби сама не своя. Із товариської комунікабельної людини я перетворилася на постійно стурбовану особу, яка ледве спроможна вимовити кілька слів на робочих зустрічах. Я зненацька втратила здатність контролювати себе!».

На другій і дальших стадіях хвороби Хашимото щитоподібна залоза зазнає нападу імунної системи. З руйнуванням клітин залози вони виділяють гормони в кров. Це спричиняє гормональний сплеск або тимчасовий гіпертиреоїдизм. Надмірна кількість гормонів може зробити людину надзвичайно тривожною, дратівливою й нестриманою. Це один із симптомів, який зазвичай приписують хворобі Грейвса, але він може траплятися й під час хвороби Хашимото.

Я знаю, яким жахливим може бути відчуття тривожності, і тому дуже рада вас потішити тим, що в вас є вихід. Ви не мусите завжди так почуватися. Всі ми різні, але були дві речі, які вчинили диво з моєю пацієнткою та зі мною — вживання селену вранці й цитрату магнію перед сном і збалансування рівня цукру в крові через зміну харчування.

Ви теж потерпаєте від тривожності?

Чи вважаєте ви, що цей симптом може бути пов’язаний з хворобою Хашимото?

Якщо ви позбудетеся тривожності, то хіба це не поліпшить дивовижним чином ваше життя?

Дефіцит селену може виникнути через порушене його засвоєння внаслідок пошкодженої тонкої кишки.

З’ясували, що селен зменшує кількість антитіл і послаблює симптоми хвороби Хашимото, поліпшує стан здоров’я під час хвороби Грейвса та зменшує ймовірність виникнення післяпологового тиреоїдиту, якщо вживати цю добавку під час вагітності.

Селен має вузький діапазон терапевтичної дії — менші за 100 мкг дози можуть бути недостатніми, щоб полегшити симптоми хвороби Хашимото, а вищі за 800 мкг на день можуть виявитися токсичними. Численні дослідження в клінічних випробуваннях свідчать, що доза в 200 мкг селенметіоніну на добу знижує кількість антитіл до щитоподібної залози. У деяких дослідженнях уживання селену протягом трьох місяців зменшувало кількість тиреоїдних антитіл удвічі. Ось чому я завжди рекомендую вживати добавку селену, а не відбирати його, споживаючи бразильські горіхи. Хоча вони справді є багатим джерелом селену, вміст його в цих горіхах змінюється залежно від умов вирощування, тому мимоволі кількість спожитого селену може виявитись або недостатньою, або токсичною.

З мого досвіду, доза від 200 до 400 мкг на день селенметіоніну може допомогти людям з хворобою Хашимото почуватися спокійнішими й енергійнішими, поліпшити відростання волосся й зменшити в організмі кількість антитіл до щитоподібної залози.

Я не рекомендую регулярно перевіряти рівень селену, оскільки з’ясувала, що вживати його в діапазоні від 200 до 400 мкг на добу зазвичай безпечно та ефективно для більшості людей з хворобою Хашимото.

Магній

Я вже писала про використання магнію в «Протоколі підтримування печінки» й рекомендую й далі пити цю важливу добавку, виконуючи протоколи відновлення надниркових залоз і балансу кишківника. А що ця поживна речовина виснажується внаслідок стресу й її часто й густо буває важко відібрати з їжею, то для більшості людей корисне довготривале вживання сполук магнію.

Подальші кроки та можливі труднощі

Недостатній відпочинок, емоційний стрес, дисбаланс цукру в крові та запалення — основні чинники дисфункції надниркових залоз. У цьому розділі я подала спрямований проти цих тригерів протокол, який може з користю для себе застосувати більшість людей з хворобою Хашимото та проблемами надниркових залоз. Дальші заходи, спрямовані на поліпшення функції надниркових залоз, подано в останньому з «Фундаментальних протоколів», «Протоколі відновлення балансу кишківника», в перебігу виконання якого ми додаватимемо добавки, які послаблюють запалення, ще більше оптимізуватимемо харчування та розглянемо проблеми дисбіозу й порушення травлення (які теж сприяють запаленню).

Додержання «Протоколу відновлення надниркових залоз» протягом чотирьох тижнів дасть змогу більшості людей з дисфункцією надниркових залоз почуватися набагато ліпше. Ви також помітите дальше поліпшення свого стану загалом і стану надниркових залоз зокрема, коли виконуватимете протокол відновлення балансу кишківника. Якщо після завершення всіх «Фундаментальних протоколів» у вас усе-таки спостерігатимуться певні симптоми, зверніться до розділу 7, щоб знайти додаткові тригери. Для вас можуть бути корисні дальші заходи для врівноваження реакції на стрес, як-от тестування слини на гормони надниркових залоз, уживання цих гормонів або цілеспрямоване лікування травматичного стресу. Не хвилюйтеся, все, що ви зробили, виконавши «Фундаментальні протоколи», допоможе вам почуватися ліпше й створить основу для дальшого лікування. Тепер перейдімо до вирішенняя проблем зі здоров’ям кишківника!

Розділ 6. Протокол відновлення балансу кишківника

Запрошую вас до третього й останнього з «Фундаментальних протоколів», призначеного для відновлення балансу кишківника. Перших два протоколи, ймовірно, допомогли вам стабілізувати рівень гормонів, вплинути на чутливість до хімічних речовин і мінімізувати біль у суглобах, висипку, потьмарення свідомості, перепади настрою й утомливість, а можливо, навіть позбутися цих симптомів. Інакше кажучи, я сподіваюся, що наразі ви вже почуваєтеся набагато ліпше! Тепер, коли ми дісталися вирішенням проблем кишківника, ми працюватимемо над відновленням пошкодженої кишкової оболонки та незбалансованої флори кишківника, які можуть бути джерелом таких симптомів, як кислотний рефлюкс, здуття живота, синдром подразненого кишківника (СПК), тривожності тощо. Приготуйтеся наразі приділити любов своєму кишківнику (так, він теж потребує від вас любові). А найкраще в цьому те, що ви маєте приготуватися до поліпшення, яке відчуєте, виконавши цей протокол.

Що таке дірява кишка

Ми вже казали, що кишкова проникність — один із чинників усіх аутоімунних захворювань, і, звичайно, хвороба Хашимото не є винятком. Проникність кишківника, відома ще як дірява кишка, зумовлена збільшенням проміжків поміж клітинами слизової оболонки, що дає змогу молекулам речовин, які спричиняють подразнення, потрапляти в кров. Згідно з результатами досліджень доктора Алессіо Фазано, в кожної людини, яка має аутоімунний розлад, наявна негерметичність кишківника певного ступеня.

Хоча ця проблема може здатися вам неприємною й нездоланною, але, позбавившись від проникності кишківника, той, хто має аутоімунітет, відкриє перед собою великі перспективи для одужання. Ми знаємо, що аутоімунітет виявляється в разі поєднання впливу певних генів, певних тригерів і проникності кишківника (у світі функціональної медицини це називають триніжком, на який спирається аутоімунітет). Із цих трьох чинників наші гени являють собою відносно фіксований чинник, тригери буває важко визначити з певністю, а от кишкова проникність — це те, з чим ми всі можемо успішно працювати! Я була просто вражена, коли вперше дізналася про діряву кишку, бо це давало чіткий об’єкт, на якому треба зосередити увагу.

Відкриття того, що проникність кишківника — один із чинників аутоімунної хвороби щитоподібної залози, стало для мене неабияким проривом, який привів до розуміння мною свого стану. На жаль, ви, мабуть, навряд чи натрапите на ендокринолога, який порекомендує вам вирішити проблему з проникністю кишківника. Наша нинішня традиційна медицина дуже фрагментована й ставиться до кожного органу так, ніби він сам по собі функціонує в вакуумі. У відомих медичних журналах з гастроентерології є публікації, в яких ідеться про зв’язок між глютеном, кишковими інфекціями й хворобою Хашимото, але більшість ендокринологів просто не читає тих журналів. Натомість вони покладаються на журнали з ендокринології, які зосереджені насамперед на вдосконаленні діагностики та хірургічних методів лікування щитоподібної залози.

На щастя, ми маємо змогу звернутися до природної та функціональної медицини в пошуках прогресивніших і відкритих до нового фахівців. У цих галузях медицини загальноприйняте уявлення про те, що всі хвороби починаються з кишківника й що дірява кишка — їхній спільний чинник. Орієнтовані на оздоровлення кишківника протоколи привели вже до численних історій успішного одужання.

Кишкова проникність особисто для мене багато важила, бо я мала велику кількість симптомів, пов’язаних з травною системою, серед них здуття живота, біль у шлунку, СПК та кислотний рефлюкс. Подібні симптоми часто й густо спостерігаються в людей, хворих на хворобу Хашимото, хоча в декого з тих, хто має кишкову проникність і хворобу Хашимото, цих симптомів може й не бути. Дехто може зовсім не мати явних симптомів, але приховані проблеми з кишківником у такому разі все одно потребують вирішення.

Цікаво, що ембріональне походження тканин щитоподібної залози спільне з тканинами шлунка, кишківника та язика — отже, ми можемо розглядати клітини щитоподібної залози як клітини травного тракту. За рідкісного вродженого дефекту повністю нормальна функціональна щитоподібна залоза може навіть виділяти гормон біля основи язика, а не в середину кровотоку. Така особливість щитоподібної залози може спричиняти її збільшення в розмірі й хворобу Хашимото. Спільне клітинне походження може бути ще однією причиною того, що поліпшена травна функція нерідко приводить до суттєвого поліпшення стану щитоподібної залози.

Питання на мільйон доларів: чому кишківник стає проникним? (І як його можна зцілити?)

Кишківник людини в здоровому стані відіграє важливу роль, правлячи бар’єром і фільтром водночас завдяки герметичним з’єднанням поміж клітинами кишкової оболонки, які вибірково закриваються й відкриваються, залежно від потреби. Здоровий кишківник сприяє поглинанню поживних речовин та блокує всмоктування токсинів і патогенів. У разі аутоімунного захворювання кишківник стає занадто проникним, тому в ньому починають усмоктуватися потенційно проблемні речовини. Всілякі тригери мають здатність модулювати герметичні з’єднання поміж клітинами кишкової оболонки, і ключовий чинник відновити функції цих з’єднань — усунути такі тригери. Ось деякі чинники, які сприяють підвищеній проникності кишківника:

• надниркова втома,

• алкоголь,

• капсаїцин (у перці та паприці),

• дисбіоз,

• дефіцит ферментів,

• харчова чутливість,

• глютен,

• кишкові інфекції,

• нестероїдні протизапальні препарати (НПЗП),

• нестача поживних речовин,

• психологічний стрес,

• надмірний ріст бактерій у тонкій кишці (НРБТК),

• інфекції синусів і ротової порожнини,

• надмірне фізичне навантаження,

• стрес,

• хірургічне втручання або травма,

• токсини.

Хоча існує безліч чинників, які можуть спричинити проникність кишківника, найпоширенішими є стрес, чутливість до їжі, дефіцит певних поживних речовин, дефіцит травних ферментів, дисбаланс кишкових бактерій та кишкові інфекції. Ми вже розглядали деякі з них у перших двох протоколах — ви вжили заходів, щоб поліпшити свою реакцію на стрес, і звернули увагу на деякі поширені види харчової чутливості й дефіциту поживних речовин (і ви маєте не припиняти цих заходів стільки часу, скільки вам знадобиться, від трьох до шести місяців). У цьому розділі ми зосередимося на виявленні додаткових видів харчової чутливості, виправленні дефіциту поживних речовин, який ще залишився в вас, та збалансуванні ферментів і кишкових бактерій. Кишкові інфекції, які часто-густо потребують спеціального тестування й цілеспрямованої терапії, розглянемо в «Розширених протоколах».

Додержуючи заходів, поданих у цьому розділі, ви помічатимете послаблення будь-яких залишкових симптомів, які в вас ще можуть бути (особливо пов’язаних з кишківником). Після цих заходів також має знизитися рівень антитіл до щитоподібної залози. Якщо через шість тижнів, тобто після завершення всіх «Фундаментальних протоколів», ви не помітите поліпшення й не побачите повного зникнення симптомів, то, очевидно, маєте додаткові тригери, як-от кишкові інфекції, які потребують дальшого дослідження й втручання. Вам доведеться попрацювати над визначенням цих додаткових тригерів. Не впадайте в розпач, якщо виявите, що потрапили саме до цієї групи. Зусилля на підтримування організму протягом наступних шести-дванадцяти тижнів посилять вашу здатність позбутися будь-яких затяжних інфекцій, якщо ви їх маєте.

Оцінювання стану кишківника

Позначте, які з цих симптомів стосуються вас.

Аутоімунне захворювання.

Метеоризм.

Чутливість до певної їжі.

Синдром подразненого кишківника.

Менше одного випорожнення кишківника на день.

Утруднене випорожнення.

Діарея.

Закреп.

Спазми шлунка.

Неперетравлена їжа в випорожненнях.

Мені треба пити проносні засоби для випорожнення кишківника.

За минулий рік я неодноразово вживав антациди («Пепто-Бісмол», «Маалокс», «Тумз» тощо).

В останні п’ять років я вживав кислотоблокувальні препарати, як-от «Пепсид», фамотидин, «Превацид», омепразол, «Зантак», «Нексіум» чи «Прилосек».

Я вживав антибіотики довше ніж два тижні.

Я вживав понад три курси антибіотиків в останні десять років перед появою симптомів хвороби.

Я вживав такі стероїдні ліки, як преднізон, довше як два тижні в останні десять років перед появою симптомів хвороби.

Я ковтаю протизаплідні таблетки.

Я регулярно п’ю знеболювальні засоби, як-от ібупрофен, «Aleve», «Advil» або напроксен.

Шкірна висипка, вугрі або кропив’янка.

Сезонна або зумовлена екологічними умовами алергія.

Набряклий або обкладений нальотом язик.

Здуття або відрижка після їди.

Анальний свербіж.

Відчуття нудоти після їди.

Смердючі випорожнення.

Потяг до солодкого, алкоголю або вуглеводів.

Я щодня п’ю каву або алкоголь.

Я частенько їм вуличну їжу.

Я полюбляю їсти суші та м’ясо, яке не зазнало термічної обробки.

Загальна кількість симптомів: _____

<2 — низький ризик,

1–2 — середній ризик,

>3 — високий ризик.

Джерело: адаптовано за Марком Хайманом, Mark Hyman, The Ultra Mind Solution: Fix Your Broken Brain by Healing Your Body First (New York: Scribner, 2008) та The UltraMind Solution Companion Guide (Lenox, MA: UltraWellness, 2009).

Мій протокол зцілення кишківника складається з чотирьох кроків, які мають усунути деякі з перелічених вище симптомів, а також допомогти вам зробити кишківник міцнішим і стійкішим. Ось ці чотири кроки.

1-й крок. Усунути продукти, які здатні викликати реакцію.

2-й крок. Додати ферменти.

3-й крок. Збалансувати флору кишківника.

4-й крок. Забезпечити кишківник поживними речовинами.

Реакційноздатна їжа та харчова чутливість під час хвороби Хашимото

Виконуючи «Протокол підтримування печінки», ви вже дізналися про роль харчової чутливості під час хвороби Хашимото. Протокол, який стосується відновлення кишківника, запропонує певні дальші зміни в вашому раціоні, вилучивши з нього решту реакційноздатних за цієї хвороби продуктів, що дасть можливість кишківнику зцілитися.

Дефіцит ферментів, важко засвоювані білки та «погані» бактерії

Дослідження засвідчило, що в людей, хворих на хворобу Хашимото й гіпотиреоз, нерідко спостерігається дефіцит такого травного ферменту, як соляна кислота, що призводить до низького рівня шлункової кислотності (гіпохлоргідрія) або повного її зникнення (ахлоргідрія). Низька шлункова кислотність може ускладнювати перетравлювання білків, що, своєю чергою, може призвести до зростання втомливості. Травлення — це один з найенерговитратніших процесів нашого організму, тому, якщо воно потребує додаткових метаболічних зусиль, це може стати причиною втоми.

Труднощі із засвоєнням білків можуть спричинити ланцюгову реакцію дедалі більших проблем із травленням. Це пов’язано з тим, що за умови ослабленого травлення можуть розпочатися проблеми з розщепленням найскладніших молекул білка, як-от ті, що містяться в глютені, набілі та сої. Якщо білки погано засвоюються, ми часто стаємо чутливими до них, і саме тому більшість тих, хто страждає на хворобу Хашимото, чутливі до глютену, набілу та сої. Це відбувається, по-перше, через те, що ці білки одні з найскладніших для засвоєння, а по-друге, тому що вони до того ж найуживаніші білки в стандартній для західного світу дієті. І організм, зрештою, може почати виробляти до цих білків антитіла IgG, а саме такі антитіла уражають щитоподібну залозу під час аутоімунних захворювань. Якщо людина й далі вживає ці білки, атака імунної системи набуває регулярного характеру, оскільки надходження важко засвоюваних білків змушує імунну систему виробляти дедалі більшу кількість антитіл такого типу.

Погіршуючи й без того погану ситуацію, реакційноздатні білки можуть приєднуватися до антитіл і створювати так звані циркуляційні імунні комплекси (ЦIК). За звичайних обставин організм може розщеплювати ЦIК, використовуючи протеолітичні ферменти, тобто специфічні ферменти, які виділяються в шлунку та дванадцятипалій кишці для засвоєння білків. Одначе протеолітична система може виявитися перевантаженою надмірною кількістю ЦІК. У міру накопичення цих комплексів вони можуть спричиняти застій у печінці, аутоімунні захворювання та багато супутніх симптомів, як-от біль, запалення та навіть інфаркти!

Хоча, усунувши з раціону реакційноздатні білки, можна послабити аутоімунну атаку й допомогти людині почуватися набагато краще, але під час зниженої кислотності може виникнути додаткова чутливість до інших продуктів, серед них зернові, яйця, горіхи та насіння.

Незасвоєні білки також можуть стати «їжею» для умовно-патогенних бактерій, які живуть у нашому кишківнику. Кишківник — це делікатне середовище, яке найкраще функціонує, коли збалансовано співвідношення пробіотичних (корисних) і умовно-патогенних (потенційно проблемних) бактерій. Незбалансовану бактеріальну флору, тобто наявність більшої кількості умовно-патогенних, ніж пробіотичних бактерій, розглядають як одну з першопричин багатьох аутоімунних станів. З’ясували, що для більшості хворих на хворобу Хашимото характерний дисбаланс бактеріальної флори. Цей бактеріальний дисбаланс також вважається чинником проникності кишківника. Спостерігаючи за пацієнтами протягом останніх років, я помітила, що ті з них, хто має яскраво виражені симптоми хвороби, мають також тенденцію до звуження різноманіття й зменшення кількості корисних бактерій і зростання кількості умовно-патогенних. Пацієнти ж, які почуваються добре, навпаки, під час повторних тестів виявляють тенденцію до зростання різноманітності й кількості пробіотичних та зменшення кількості умовно-патогенних бактерій.

Дефіцит соляної кислоти може зробити організм сприйнятливішим до зараження кишковими інфекціями, як-от хелікобактер пілорі (H. pylori) і єрсинія та паразитів, які можуть бути потенційною першопричиною аутоімунітету.

Ви бачите, як багато проблем може виникати через дефіцит цього важливого травного ферменту. Вам, мабуть, цікаво дізнатися, чому ж виникає цей дефіцит. Недостатня кількість шлункової кислоти може бути наслідком низки чинників — дефіциту поживних речовин (наприклад, тіаміну), вегетаріанської або веганської дієти, проблем з наднирковими залозами, які виснажують запаси хлоридів у організмі, та інфекцій, як-от H. pylori, які нейтралізують шлункову кислоту заради свого виживання. Окрім того, дефіцит шлункової кислоти призводить до різноманітних типів анемій, серед них В12-дефіцитна й залізодефіцитна, оскільки шлункова кислота потрібна для засвоєння вітаміну В12 та заліза з продуктів, які містять білок. Процес рушає хибним колом і спричиняє втрату волосся, втомливість, чутливість до їжі тощо. Чимало пацієнтів змогли підвищити в організмі рівень феритину й вітаміну В12 за рахунок підвищеної шлункової кислотності та позбавлення від кишкових інфекцій.

Який найкращий спосіб вилікувати діряву кишку?

Для того щоб вилікувати кишківник, треба вилучити з раціону на період від тридцяти до дев’яноста днів найпоширеніші продукти, які можуть викликати реакцію організму, й поповнити запас ферментів, поліпшивши травлення та розщеплення ЦІК. Подеколи ферменти також можуть допомогти в усуненні інфекцій, «перетравлюючи» її збудників або розщеплюючи неперетравлений білок, у якому ці збудники ховаються. Водночас нам треба забезпечити організм поживними речовинами для зцілення кишківника й відновити рівновагу флори кишківника, змушуючи патогенні бактерії його залишити й поповнюючи кількість у кишківнику корисних бактерій.

Протокол відновлення балансу кишківника, розрахований на шість тижнів

Перш ніж узятися до реалізації кроків цього протоколу, слід урахувати кілька передумов для зцілення кишківника. По-перше, обов’язково й далі забезпечуйте собі щоночі повноцінний сон, бо це відіграє важливу роль у зціленні. По-друге, ви до цього вже мали виконати протоколи підтримування печінки та відновлення надниркових залоз, що має поліпшити ваші результати від виконання протоколу відновлення балансу кишківника.

Відновлення наднирників сприяє швидкому зціленню кишківника завдяки нормальному вивільненню кортизолу, дефіцит або надлишок якого може, навпаки, перешкодити зціленню. Недостатній рівень кортизолу не дає можливості контролювати в належний спосіб запалення, а його надлишок руйнує кишковий бар’єр. Попереднє підтримування печінки теж важливе, оскільки наявність численних імунних комплексів і порушення функції кишківника, які частенько спостерігаються в людей з аутоімунними захворюваннями, можуть спричинити надмірне навантаження на шляхи детоксикації.

І нарешті, ви маєте уникати екстремальних видів спорту та інтенсивних фізичних навантажень, бо це може спричинити проникність кишківника замість того, щоб допомогти її виправити, що є одним з наших головних завдань! Якщо ви спортсмен, я рекомендую вам відмовитися від тренувань на час виконання цих протоколів, щоб ви мали змогу повністю одужати.

Протокол відновлення балансу кишківника складається з чотирьох кроків.

1-й крок. Усунути продукти, які здатні викликати реакцію.

2-й крок. Додати ферменти.

3-й крок. Збалансувати флору кишківника.

4-й крок. Забезпечити кишківник поживними речовинами.

Хоча за останні роки мені трапляється чимало людей, які знали все про корисні під час хвороби Хашимото дієти, багато хто вдавався до них без застосування водночас інших підходів, у результаті ці обмежувальні дієти лише тимчасово затримували вияв симптомів і давали змогу вивести на плато показники стану здоров’я. Завершивши «Протокол відновлення балансу кишківника», обов’язково зверніть увагу на кишкові інфекції та інші тригери, які можуть перешкоджати остаточному зціленню кишківника.

Крок 1. Усунути продукти, які здатні викликати реакцію

На цей час ви вже вилучили з раціону їжу, яка найчастіше викликає реакцію під час хвороби Хашимото, а саме глютен, набіл, сою та зернові продукти. Якщо в вас і досі спостерігаються симптоми, особливо пов’язані з кишківником, настав час перейти до аутоімунної дієти. Ця дієта додатково вилучає продукти, які в людей з хворобою Хашимото можуть викликати реакцію, зокрема горіхи, пасльонові овочі та яйця.

Ви маєте додержувати цієї дієти впродовж шести-дванадцяти тижнів, працюючи над оздоровленням свого кишківника. Вам слід буде повторно оцінити його функцію через шість тижнів, і тоді ви зможете почати знову вводити до раціону вилучені продукти, якщо всі симптоми, пов’язані з кишківником, зникнуть. Якщо ж ні, то вам доведеться додержувати цієї дієти ще шість тижнів.

Аутоімунна дієта

Аутоімунна дієта йде на крок далі, ніж палеодієта, додатково вилучаючи реакційноздатні продукти.

Аутоімунна дієта вилучає:

кофеїн,

набіл,

яйця,

зернові продукти,

бобові,

овочі родини пасльонових,

горіхи,

насіння,

водорості,

цукор.

Аутоімунна дієти охоплює:

фрукти, особливо кокос,

м’ясо,

оливкову олію,

молюски,

овочі.

Я розумію, що цей перелік продуктів, якими можна насолоджуватися, може здатися занадто коротким, але запевняю, що ви матимете багато смачних страв до вашого вибору. Будь ласка, зайдіть на мій веб-сайт www.thyroidpharmacist.com/action, щоб ознайомитися зі спеціально розробленим меню, рецептами та списками продуктів!

Крок 2. Додати ферменти

Я рекомендую тим, хто потерпає від хвороби Хашимото, два типи ферментів — травні, які слід уживати з їжею, і протеолітичні, які слід уживати натщесерце.

Травні ферменти

Хоча тіамін може допомогти підвищити шлункову кислотність у природний спосіб, бетаїн з пепсином — це ще одна добавка, яку можна використовувати для цього. Бетаїн-HCl і пепсин — природні компоненти шлункового соку, які руйнують білкові зв’язки в спожитій нами їжі, щоб зробити потрібні нам речовини, зокрема амінокислоти, біологічно доступними. Ці ферменти особливо важливі для належного засвоєння білка, кальцію, вітаміну В12 та заліза.

Бетаїн, також відомий як триметилгліцин, — це виділений з буряків природний похідний амінокислоти, а його версія бетаїн-HCl сприяє підвищенню шлункової кислотності. Раніше бетаїн-HCl був доступним як ліки, які продавали без рецепта, його застосовували для підвищення кислотності шлунка й допомоги травленню, але 1993 року його вилучили з переліку медичних препаратів через «недостатню доведеність дії» і FDA визнав за харчову добавку (компанії, які виробляють харчові добавки, не можуть заявляти про ефективність своєї продукції, тоді як фармацевтичні компанії можуть робити такі заяви). Одначе дослідження, проведене 2014 року, засвідчило, що бетаїн-HCl справді може підкислювати середовище в шлунку.

Додатковою перевагою триметилгліцину є те, що він може бути корисним для розщеплення гомоцистеїну, особливо в тих людей, хто має мутацію гена MTHFR. Крім того, цей фермент може бути добрим допоміжним засобом під час депресії через його здатність підвищувати вміст у організмі SAMe, речовини природного походження, яка має властивість поліпшувати настрій і знеболювати.

Пепсин — це природний травний фермент (узятий зі шлунка свиней), який розщеплює білки на менші частини, щоб вони могли належно засвоюватися в тонкій кишці.

Уживання бетаїну з пепсином разом зі споживанням їжі, яка містить білок, справді може підтримати ваше травлення й підсилити енергійність. Після того як я стала вживати разом зі стравами, які містять білок, бетаїн з пепсином, виснажлива втомливість, з якою я стикалася протягом майже десятиліття, минула практично за одну ніч. Я перейшла від сну протягом одинадцяти-дванадцяти годин на восьмигодинний просто тому, що стала краще перетравлювати їжу. Я взялася до своєї першої книжки про подолання хвороби Хашимото саме після того, як стала вживати потрібну для мене дозу бетаїну з пепсином. Це позбавлення від дефіциту шлункової кислоти на початку моєї праці над книжкою стало для мене потужною миттю осяяння. Відновлена енергійність дала надію, що я зможу присвятити себе дослідженню, знайти першопричини свого стану й поділитися знанням з іншими, щоб допомогти їм.

На жаль, низьку шлункову кислотність нерідко можуть неправильно діагностувати як кислотний рефлюкс, бо симптоми майже ідентичні. Людина, яка страждає від кислотного рефлюксу, зазвичай п’є ліки для блокування кислоти, як-от «Прилосек», «Нексіум» або «Пепсид», відомі як інгібітори протонної помпи (ІПП). Ці ліки виконують своє призначення, тобто пригнічують продукування шлункової кислоти, а якщо ви насправді маєте низький її вміст, це лише посилює дефіцит поживних речовин і втомливість.

Певний секрет використання бетаїну з пепсином полягає в визначенні потрібної дози, для чого вам знадобиться деяке експериментування.

Почніть з уживання однієї капсули (для більшості брендів це приблизно 500 мг бетаїну й близько 20 мг свинячого пепсину на капсулу) одразу після споживання білкової їжі. Стежте за будь-якими своїми реакціями, як-от легке печіння в горлі. Якщо ви його відчуваєте, то вам добавка непотрібна або в вашій їжі було недостатньо білка. Випийте склянку води з чайною ложкою харчової соди, щоб послабити відчуття печіння, якщо воно триває. Якщо ви нічого не відчули, після наступного споживання білка збільште дозу до двох капсул.

Потім і далі збільшуйте дозу на одну капсулу, аж поки відчуєте легке печіння або інший дискомфорт. Досягнувши цієї точки, ви дізнаєтеся, що ваша остаточна доза є на одну капсулу меншою. Наприклад, якщо ви нічого не відчули від однієї капсули, від двох і від трьох, але чотири капсули викликають у вас печіння, то ваша остаточна доза становить три капсули.

Ця добавка може дуже допомогти проти втомливості, і я рекомендую вам якнайшвидше розпочати працю з пошуку потрібної дози. Сподіваюся, поліпшення буде так само помітним для вас, як для мене та багатьох моїх клієнтів. Чимало людей з хворобою Хашимото (вкупі зі мною) були вражені величезними змінами, яких можна досягти завдяки нормальному перетравленню їжі.

Слід зазначити, що перед уживанням бетаїну з пепсином треба врахувати кілька важливих обмежень:

• Бетаїн з пепсином не слід застосовувати, коли є виразки, ті, які є наразі або були в анамнезі, бо шлункова кислота може посилити виразки.

• А що НПЗП і стероїдні ліки можуть збільшити ймовірність розвитку виразки, то я не рекомендую використовувати бетаїн з пепсином під час уживання будь-якого з цих препаратів. До НПЗП належать аспірин, ібупрофен і напроксен («Bayer», «Advil», «Aleve» та багато інших). До стероїдних ліків належать преднізон, гідрокортизон та інші препарати.

• Лікарські засоби, які пригнічують кислотність, серед них і згадані раніше популярні ІПП й блокатори кислоти, які продаються без рецепта, як-от пепсид, можуть перешкоджати ефекту бетаїну з пепсином, тож я не рекомендую вживати їх разом.

Якщо в вас водночас хвороба Хашимото й виразка шлунка, або ви вживали ІПП, НПЗП чи стероїди, я конче рекомендую вам зробити тестування на кишкові інфекції, особливо H. Pylori й НБРТК, які можуть спричиняти симптоми кишківника й хворобу Хашимото.

Протеолітичні ферменти

Протеолітичні ферменти, також відомі як системні ферменти, діють як природні імуномодулятори, тобто вони можуть допомогти врівноважити нашу імунну систему. Системні ферменти являють собою суміш ферментів рослинного й тваринного походження й можуть містити в своєму складі деякі з таких інгредієнтів:

• бромелайн (з ананаса),

• папаїн (з папаї),

• рутин або тригідрат рутозиду (біофлавоноїд),

• хімотрипсин (свинячий),

• трипсин (свинячий),

• панкреатин (свинячий).

Системні ферменти розщеплюють запальні цитокіни, які спостерігаються під час аутоімунних захворювань. До складу цих ферментів увіходять протеази, які можуть брати участь у руйнуванні таких патогенів як бактерії та паразити. Ці ферменти також прискорюють відновлення тканин, зменшуючи запалення. Крім того, вони знижують рівень антитіл до певної їжі та до щитоподібної залози, розщеплюючи ЦІК, які утворюються під час аутоімунних захворювань.

Системні ферменти широко вивчали в Європі, й вони стали наразі популярною альтернативою знеболювальним препаратам під час артритів та багатьох запальних станах.

У одній зі стендових презентацій на Міжнародній конференції з імунореабілітації, алергології та імунології, яка відбулася 2002 року в Каннах у Франції, показано, що «Вобензим», запатентована суміш системних ферментів, якщо її ковтати по п’ять таблеток тричі на день, дає дуже обнадійливі результати під час хвороби Хашимото.

У дослідженні повідомляли, що пацієнтам з хворобою Хашимото, які вживали левотироксин, давали системні ферменти протягом трьох-шести місяців. Відтак пацієнти не лише відчували послаблення симптомів, а й УЗД засвідчило в них зменшення кількості запальних клітин в щитоподібній залозі, знайшло суттєве зменшення кількості антитіл до ТПО і ТГ. Чимало цих пацієнтів змогло зменшити дозу левотироксину, а дехто — повністю припинити вживати ліки. Профілі холестерину в пацієнтів, які мали до початку вживання ферментів високий його рівень, теж поліпшилися.

Працюючи з пацієнтами з хворобою Хашимото, я спостерігала не менш позитивну реакцію. Уживання добавок системних ферментів протягом одного-трьох місяців допомогло їм набагато зменшити як кількість антитіл до щитоподібної залози, так і чутливість до їжі. Додатковим бонусом є те, що, оскільки системні ферменти діють на імунну систему в цілому, їх використання можна вважати захистом проти розвитку інших аутоімунних станів.

Важливо пам’ятати, що ці ферменти слід уживати окремо від їди, тобто або на голодний шлунок, принаймні за сорок п’ять хвилин до їди, або за півтори години після їди. Якщо ви вживаєте їх з їжею або занадто швидко після того, як попоїли, вони використовуватимуться в процесі травлення, замість того щоб потрапити в кров, де вони зможуть діяти на ЦІК.

Хоча на більшості упаковок із системними ферментами пропонують уживати їх по шість капсул на день, з’ясували, що ефективною зазвичай є більша доза. Використана в представленому в Каннах дослідженні доза ферментів була в 2,5 раза вищою, тобто становила п’ять капсул, випитих натщесерце тричі на день, і саме таку дозу рекомендую й я. Досвідчені клініцисти використовують теж цю дозу й рекомендують пити її разом з однією повною склянкою води. Подеколи в гострій фазі можна використовувати для ефективної модуляції імунної системи навіть дозу в десять капсул тричі на день.

Крок 3. Збалансувати флору кишківника

Урівноваження бактеріальної флори кишківника може відіграти вирішальну роль у подоланні аутоімунних станів, допомагаючи нормалізувати проникність кишківника. Незбалансована бактеріальна флора через постійну антигенну стимуляцію сприяє розвиткові аутоімунного стану. Споживання різноманітних продуктів сприяє здоровій флорі кишківника. Одначе такого оздоровлення часто буває важко досягти на ранніх етапах одужання від хвороби Хашимото. Протягом цього періоду нам доводиться покладатися на зовнішні джерела корисної флори, зокрема на ферментовані продукти та добавки пробіотиків.

Ферментовані продукти

Ферментовані продукти, як-от квашена капуста та інші ферментовані овочі (які зберігають у холодильнику продуктового магазину або виготовляють у домашніх умовах та охолоджують), мають велику кількість корисних бактерій і можуть бути дуже корисними для збалансування флори кишківника. Кефір і йогурт теж наповнені корисними бактеріями, але якщо ви чутливі до молочних білків, ці варіанти вам не підходять, натомість вам слід спробувати використовувати ферментовану кокосову воду або ферментований кокосовий йогурт.

Я з’ясувала, що більшість людей, які страждають через хворобу Хашимото, справді можуть узяти користь від ферментованих продуктів. Одначе в тих, хто має НБРТК, може бути побічна реакція.

Спробуйте для натхнення мою «Ферментовану маргариту».

Пробіотики

Пробіотики широко застосовують для збалансування флори кишківника. Корисні бактерії, які містяться в пробіотиках, мають допомогти витіснити патогенні бактерії та відновити баланс, якого ми прагнемо. Ключовим елементом під час уживання пробіотичних добавок є пересторога не перестаратися відразу, годиться починати з малого, а відтак поступово збільшувати дозу, поки стане відчутною реакція на відмирання бактерій. Ця реакція, також відома як реакція Яриша — Герксгеймера, або іноді просто Герксгеймера чи Геркса, виникає тоді, коли загиблі патогенні бактерії вивільняють ендотоксини швидше, ніж організм може їх видаляти.

Симптоми реакції охоплюють млявість, труднощі з концентрацією уваги, потяг до солодощів, діарею, висипку, дратівливість, метеоризм, здуття живота, головний біль, нудоту, блювоту, застійні явища та посилення аутоімунних симптомів. Якщо реакція занадто важка, дозу можна трохи зменшити, але симптоми мають минути протягом трьох-п’яти днів за умови, якщо ви не припиняєте вживати пробіотики. Хоча процес видається не надто веселим, багато людей почувається куди ліпше, переживши короткий період дискомфорту!

Зверніть увагу, що не всі пробіотики виготовлено однаково. У багатьох торговельних брендів у аптечних магазинах та в магазинах здорової їжі концентрація пробіотичних бактерій дуже низька, що недостатньо для корекції дисбалансу кишківника під час аутоімунних захворювань. Я виявила три типи пробіотиків, які є корисними для людей з хворобою Хашимото: на основі лактобактерій, тобто молочнокислих бактерій, на основі Saccharomyces boulardii (S. boulardii) та на основі спор.

Найчастіше використовують пробіотики на основі лактобактерій, які можуть бути дуже корисними для збалансування дисбіозу кишківника. У багатьох хворих на хворобу Хашимото в аналізі кала не виявляють цих пробіотичних бактерій. Хоча я рекомендую починати з низької дози (від 1 до 10 мільярдів КУО на день) і повільно збільшувати її, та для терапевтичного ефекту потрібні дози від 50 до 3600 мільярдів КУО на день. Нерідко пробіотики на основі молочнокислих бактерій можуть змішувати з пробіотиками на основі біфідобактерій, а іноді й з пробіотиками Streptococcus. Я з’ясувала, що суміші з високими дозами кількох штамів діють найкраще. Довели, що Lactobacillus casei допомагає лікувати кишківник. Pediococcus acidilactici знижує аутоімунітет за рахунок зростання експресії регуляторних Т-клітин, які допомагають послабити запальний аутоімунний каскад.

Для людей з хворобою Хашимото вживати ці пробіотиків може бути дуже корисно. Одначе вони можуть бути проблематичними для людей з НБРТК, бо в таких пацієнтів може спостерігатися надмірний ріст бактерій, серед них бактерії Lactobacillus Streptococcus, які часто й густо містяться в пробіотиках. Важливо зазначити, що до 50 % людей, хворих на Хашимото, можуть мати НБРТК, а до 75 % — надмірний ріст бактерій Lactobacillus або Streptococcus. Щоб дістати додаткову інформацію, дивіться розділ 11, який стосується інфекцій.

S. boulardii, корисні дріжджі, допомагають підвищити секрецію IgA, який діє як захисний бар’єр у кишківнику, доводячи до виведення умовно-патогенних і патогенних організмів з кишківника та запобігання новим інфекціям, а також реінфекціям. Цей тип пробіотиків — чудовий засіб для боротьби з дисбіозом, надмірним ростом дріжджів та паразитарними інфекціями, його можна застосовувати одночасно з антибіотиками. Крім того, пробіотики на основі дріжджів не мають схильності посилювати НБРТК. Я рекомендую дозу від 250 мг до 2000 мг на день.

Спорові пробіотики нещодавно потрапили в моє поле зору після того, як деякі колеги повідомили про чудові результати з цим типом пробіотиків. Для пробіотиків на основі спор використовують природні бактерії ґрунту з унікальним механізмом дії, який дає можливість їм безпосередньо модулювати мікробіом кишківника. Пробіотики на основі спор виявилися перспективними під час усіляких аутоімунних захворювань, вони послаблюють алергії та астму. Пробіотики на основі спор також мають здатність підсилювати колонії Lactobacillus, тож їх можна застосовувати як одночасно з пробіотиками Lactobacillus, так і замість них. На відміну від пробіотиків Lactobacillus, спорові пробіотики можуть послаблювати НБРТК і збільшувати різноманітність флори кишківника, стимулюючи ріст інших корисних бактерій.

Пацієнти та мої колеги, які працюють над лікуванням хвороби Хашимото, повідомляють, що після вживання протягом тридцяти-дев’яноста днів цих пробіотиків зменшується кількість антитіл до щитоподібної залози, поліпшується настрій, послаблюється біль, поліпшується моторика кишківника, підвищується енергійність та зменшується або зовсім зникає харчова чутливість. Початкова доза пробіотиків на основі спор становить одну капсулу через день, а терапевтична доза — дві капсули на день. Щойно досягли бажаного ефекту (зазвичай у людей з хворобою Хашимото за період від трьох до шести місяців), я рекомендую перейти до вживання однієї капсули на день задля профілактики.

Крок 4. Забезпечити кишківник поживними речовинами

Легкий у приготуванні кістковий бульйон

5 курячих ніжок,

2 склянки суміші подрібненої моркви, цибулі та селери,

1 столова ложка яблучного оцту,

морська сіль за смаком,

очищена вода.

Покладіть усі інгредієнти до мультиварки й варіть протягом ночі, щоб прокинутися до смачного кісткового бульйону. За словами доктора Келліанна Петруччі, автора дієти на основі кісткового бульйону, такий бульйон має варитися від 8 до 24 годин, щоб насититись найбільшою кількістю поживних речовин. Приготування його в мультиварці — найкращий спосіб, набагато простіший за готування на плиті!

Усунення їжі, яка може спричинити реакцію, та використання пробіотиків і системних ферментів великою мірою сприятиме відновленню кишківника, але ці три кроки можуть позбавити вас підтримки, потрібної для довгострокового здоров’я кишківника. Для цього рекомендують живити кишківник кістковим бульйоном і вживати додатково L-глутамін, цинк, NAC, омега-3 жирні кислоти та вітамін D.

Глутамін

Глутамін — одна з найкраще вивчених речовин, потрібних для загоєння кишкової проникності. З’ясували, що добавки цієї важливої амінокислоти зменшують негерметичність кишківника, пов’язану із застосуванням НПЗП та операціями на черевній порожнині. З’ясували, що дефіцит глутаміну спричиняє підвищену кишкову проникність у лабораторних мишей.

Нові клітини кишківника виробляються в шлунково-кишковому тракті кожні три-шість днів, і глутамін може допомогти відновити слизову оболонку шлунково-кишкового тракту (ШКТ) за сприяння інших амінокислот, як-от лейцин та аргінін. Рекомендована його доза для дорослих становить 5 г тричі на день, але використовують і вищі дози.

Цинк

Цинк — важливий для нашого самопочуття мікроелемент. Він є каталізатором для близько сотні всіляких ферментних реакцій, які відбуваються в організмі, і бере участь у синтезі ДНК, імунній функції, синтезі білка та поділі клітин. Він неодмінний для належного формування відчуття смаку та запаху, для детоксикації, загоєння ран та функції щитоподібної залози. Кожна четверта особа із загальної популяції може мати дефіцит цинку, серед них більшість людей з гіпотиреозом. Дефіцит цинку перешкоджає перетворенню Т4 в активну версію Т3. Цинк також потрібен для утворення ТТГ, саме тому люди, які постійно виробляють ТТГ, тобто ті, які потерпають від гіпотиреозу, частіше мають дефіцит цього важливого мікроелемента.

Якщо в людини целіакія або будь-який інший синдром мальабсорбції, який спричинив пошкодження кишківника, у неї може бути порушеною здатність засвоювати цинк. Погане засвоєння цинку теж може бути спричинене споживанням разом з продуктами які містять цинк, продуктів із вмістом фітатів, серед них зернові, бобові, горіхи та насіння, або вживанням препаратів заліза під час їди (залізо може перешкоджати засвоєнню цинку з продуктів).

Цинк відіграє особливу роль у здоров’ї кишківника, бо дефіцит цього елемента пов’язаний з посиленням проникності кишківника, сприйнятливості до інфекцій та послабленням процесу детоксикації бактеріальних токсинів. Поповнення цинку допомагає відновити кишківник під час такого стану, як хвороба Крона.

А що цинк не має здатності зберігатися в організмі, то щоденно його вживати рекомендують навіть для загальної популяції, а люди, які страждають на хворобу Хашимото та інші аутоімунні захворювання, мають розглядати вживання препаратів цинку як частину свого повсякденного режиму.

Симптомами дефіциту цинку можуть бути погане загоєння ран, погіршення відчуття смаку й запаху, а також тонкі, ламкі, розшаровані або з наявністю білих плям нігті. Рівень цинку в організмі може показати тест на мікроелементи в «Spectra Cell Laboratories», хоча його дефіцит можна виявити й під час аналізу крові на печінкові проби, де цей дефіцит виявляється низьким рівнем лужної фосфатази.

Для того щоб подолати дефіцит, можна застосовувати добавки цинку, але дози вживання без лікарського контролю не можуть перевищувати 30 мг на день. Дози понад 40 мг можуть спричинити виснаження міді. Дослідили, що вживання 50 мг цинку на день протягом десяти тижнів призвело до виснаження в організмі як міді, так і заліза. Подеколи, скажімо, під час інтоксикації міддю, це добре. Інакше це може спричинити дефіцит міді, і, можливо, тоді вам доведеться вживати її добавки. Симптомами дефіциту міді є анемія, яка не реагує на добавки заліза, проблеми з ходьбою та утримуванням рівноваги, втомливість і запаморочення.

Ви також можете підвищити рівень цинку в організмі за допомогою дієти. Устриці мають найвищу його концентрацію, але їх, звичайно, не можна вважати повсякденною їжею. Яловичина, печінка, свинина, омари та курятина теж є добрими джерелами цинку. Брати цинк з м’яса для організму легше, ніж з інших джерел, саме тому вегетаріанці мають підвищений ризик дефіциту цинку.

Не всі добавки цинку створюють однаково. Я віддаю перевагу піколінату цинку, бо він найкраще засвоюється. Для того щоб забезпечити оптимальне засвоєння, добавки цинку слід уживати під час їди.

NAC

Я вважаю N-ацетилцистеїн (NAC) чудовою добавкою для людей з хворобою Хашимото. NAC перетворюється в організмі на глутатіон, який не тільки підтримує роботу печінки, а й допомагає очистити організм від важких металів та відновити кишківник, сприяючи детоксикації бактерій та руйнуючи біоплівки, в яких містяться патогени. Пацієнти з хворобою Хашимото нерідко відчувають дефіцит антиоксиданту глутатіону, який допомагає запобігти пошкодженню щитоподібної залози вільними радикалами. NAC застосовують для загоєння кишкової проникності. Уживати його слід перорально і, що важливо, під час їди, бо він може спричинити розлад шлунка, якщо вживати його натще. Якщо ви додержували протоколу підтримування печінки, ви вже мали почати вживати NAC, і я рекомендую й далі його вживати протягом трьох-шести місяців.

Омега-3 жирні кислоти

Омега-3 жирні кислоти, які допомагають зменшити запалення, містяться переважно в рибі, молюсках та насінні льону, але ті, хто не може споживати достатньої кількості риби або переймається вмістом у ній ртуті, можуть уживати омега-3 жирні кислоти як добавки.

Наші імунні функції працюють найкраще, коли ми маємо достатню кількість жирів омега-3 і омега-6, в ідеалі в співвідношенні 1:1. Проблема в тому, що більшість людей бере занадто багато жирних кислот омега-6, які містяться в таких рослинних оліях, як ріпакова, кукурудзяна, соєва, арахісова, соняшникова, сафлорова, з насіння бавовни та винограду, а також у маргарині та кондитерському жирі. Ви вживаєте ці жири з готовими заправками для салатів та придбаними в магазині приправами, з чипсами, штучними сирами, смаженими горішками, печивом, сухариками, снеками, соусами та майже з усім, що стоїть на полицях у головних проходах продуктових магазинів.

А що жири омега-6 можуть сприяти запаленню, то ви маєте мінімізувати їхнє споживання й зосередитися натомість на споживанні більшої кількості жирів омега-3. Зверніть увагу на рибу та продукти з насіння льону й високоякісні добавки. З’ясували, що добавки омега-3 жирних кислот корисні під час усіляких аутоімунних станів і здатні зменшити запалення. Рекомендують дози від 1 до 4 г.

Вітамін D

Дефіцит вітаміну D найчастіше буває в людей, які страждають на хворобу Хашимото — 68 % моїх читачів, які мають цю хворобу, також повідомляють, що їм діагностували дефіцит вітаміну D, і цей дефіцит корелює з наявністю антитиреоїдних антитіл. Дослідження, проведене в Туреччині, засвідчило, що 92 % пацієнтів з хворобою Хашимото відчували дефіцит вітаміну D. Інше дослідження 2013 року засвідчило, що низький рівень вітаміну D пов’язаний зі збільшенням кількості антитіл до щитоподібної залози та гіршим прогнозом перебігу захворювання.

Вітамін D відіграє важливу роль у імунному балансі, підвищуючи стійкість до інфекцій, як-от вірус Епштейна–Барр, та підтримуючи здоров’я кишківника. Науковці вважають, що аутоімунні захворювання найчастіше трапляються в віддалених від екватора регіонах через недостатній рівень у організмі людей вітаміну D, бо цей вітамін переважно утворюється в шкірі під дією сонячного проміння, якщо цій дії не перешкоджають сонцезахисні креми.

Вітамін D показаний для запобігання та модуляції аутоімунітету, і я вважаю його особливо важливим для людей, які перебули інфекцію Епштейна–Барр (ця інфекція часто й густо може спричинити хворобу Хашимото й створити в організмі хронічні слабкі вогнища інфекції), бо клітини, які борються з вірусом (CD8 + Т-клітини) залежать від вітаміну D.

Вітамін D був корисним і для мого одужання. Я також з’ясувала, що вплив сонячних променів завжди сприяє поліпшенню стану моїх пацієнтів і читачів. Обстеження пацієнтів, які повідомляли, що почуваються добре або перебувають у стадії ремісії, засвідчило, що більшість з них мали рівень вітаміну D в оптимальних межах.

Визначили рекомендовану добову норму вживання 400 МО, але дослідження свідчить, що для більшості людей цього недостатньо. Я загалом рекомендую як вихідну точку для моїх пацієнтів з хворобою Хашимото 5000 МО на день. Одначе я також раджу контролювати рівень вітаміну D в організмі, щоб переконатися, що він лежить у оптимальному діапазоні (від 60 до 80 нг/мл для оптимального функціонування рецепторів щитоподібної залози та імунної системи). Подеколи лікарі-практики можуть рекомендувати дози до 20 000 МО, щоб досягти певної мети, але я не радила б вирішувати самостійно, бо вітамін D може накопичуватися в організмі.

Ваш рецепт? Відпустка на пляжі!

Найкращий спосіб відновити оптимальний рівень вітаміну D — перебувати на сонці, відвідувати безпечні солярії та перорально вживати добавки вітаміну D3. Також добрими джерелами вітаміну D є такі продукти, як лосось, виловлений з природних водойм (800 МО D3 на 100 г лосося), та риб’ячий жир з печінки тріски (700 МО на чайну ложку). Одначе в людей з порушенням засвоєння жирів можуть виникнути труднощі взяття вітаміну D з їжі.

Для того щоб узяти вітамін D, я рекомендую перебувати на сонці з відкритою шкірою без сонцезахисного крему протягом п’ятнадцяти хвилин близько опівдня. Можливо, ви зможете виходити на прогулянку в обідню перерву. Якщо в вас світла шкіра й ви не звикли до сонця, то не зможете перебувати на осонні стільки часу одразу, вам доведеться збільшувати цей час поступово, вживаючи тим часом добавку вітаміну D. Будьте обережними, щоб не перестаратись і не дістати сонячного опіку.

Проте деякі медики припускають, що в разі сильного дефіциту, щоб досягти достатнього рівня в організмі вітаміну D, треба перебувати на пляжі протягом чотирьох-шести годин сім днів поспіль! Якщо ви не плануєте в найближчому часі відпустку на пляжі (хто від такого відмовився б?), найкращий варіант для вас — уживати вітамін D3.

Добавки для відновлення балансу кишківника

Системні ферменти (див. рекомендовані марки) — 10 капсул або таблеток тричі на день натщесерце.

Пробіотики — знайдіть потрібну вам дозу.

L-глутамін — 5 г тричі на день.

Цинк — 30 мг на день.

NAC — 1800 мг на день.

Омега-3 — 1–4 г на день.

Вітамін D — 5000 МО на день.

«Протокол відновлення балансу кишківника» допоможе подолати дисбіоз і деякі кишкові інфекції. Але якщо, завершивши цей протокол, виявите, що й досі маєте проблеми з кишківником, я рекомендую вам далі дослідити свій стан за допомогою розширених протоколів. Ви можете виявити, що маєте кишкові інфекції та інші тригери, які потребують дальшого втручання. Не припиняйте виконувати цей «Фундаментальний протокол відновлення балансу кишківника» на етапі подолання інфекції й протягом трьох-шести місяців опісля, щоб допомогти дальшому зміцненню та загоєнню кишківника.

Наступні кроки й труднощі

Після того як ви завершите виконання фундаментальних протоколів, не забудьте знову зробити «Оцінювання симптомів захворювання щитоподібної залози» зі сторінки 87–88. Які зміни та поліпшення свого стану ви помітили?

Основні тести: феритин, вітаміни D і B12

Багато людей, у яких діагностували хворобу Хашимото, має низький рівень вітаміну D, вітаміну B12 та феритину, білка, який є донором заліза для клітин. Харчування з високим умістом поживних речовин, але без продуктів, які можуть викликати реакцію, здебільшого допомагає усунути цей дефіцит. Одначе головно можуть знадобитися добавки, особливо в разі тривалої важкої множинної недостатності поживних речовин.

Я рекомендую вам попросити лікаря замовити аналізи на феритин, вітамін D і вітамін B12, а потім визначити потребу в добавках відповідно до результатів. На вітамін D є два доступних тести: на 1,25 (OH) D і на 25 (OH) D. Переважно застосовують тест на 25 (OH) D, тобто на 25-гідрокси вітамін D. Рівень названих вище поживних речовин слід контролювати кожні три-шість місяців під час уживання добавок, щоб переконатися, що ви берете адекватну, а не надмірну їхню кількість. Будь ласка, знайдіть у розділі 9 додаткову інформацію до правильного тлумачення результатів лабораторних аналізів. Ці тести мають покривати більшість страхових компаній, але якщо лікар не призначить вам тестів або ви маєте достатньо широку страховку, то ви можете замовити їх самостійно. Будь ласка, для того, щоб спланувати свої дії, зайдіть на www.thyroidpharmacist.com/action, щоб дістати додаткову інформацію.

Вісімдесят відсотків клієнтів, з якими я працювала протягом останніх кількох років, почувалися набагато краще після застосування «Фундаментальних протоколів». Якщо, однак, ви й досі почуваєтеся не зовсім здоровими, завершивши протоколи підтримування печінки, відновлення надниркових залоз та відновлення балансу кишківника, або якщо в вас зберігається підвищений рівень тиреоїдних антитіл, рекомендую глибше вивчити конкретні першопричини й тригери, які можуть викликати ваші симптоми та хворобливий стан. Саме тому я сформувала книжку так, що вона складається з фундаментальних та розширених протоколів. Мета полягає в тому, щоб допомогти кожному позбутися симптомів і повернути собі здоров’я. Гортайте далі сторінки, і ви знайдете інструменти, щоб дошукатися до першопричин вашого стану.

Розділ 7. Розширене оцінювання першопричин хвороби

Якщо ви дісталися цієї сторінки, то ви вже ознайомилися з «Фундаментальними протоколами», які допомогли вам підтримати основні вразливі місця в вашому організмі. Для багатьох людей виконання лише самих «Фундаментальних протоколів» приводить до суттєвого послаблення симптомів, пов’язаних з хворобою Хашимото. Проте, якщо ви виконали ці протоколи, але й досі відчуваєте, що з вами не все гаразд, не хвилюйтеся — допомога вже поряд! Ми разом у детальному розслідуванні визначимо пріоритетність наступних кроків вашого лікування.

Це розслідування торкатиметься огляду історії вашої хвороби та з’ясування чинників ризику, які могли призвести до її розвитку. Вам треба буде сягнути думкою в якомога давніший час, щоб зрозуміти, як загалом усе відбувалося, та визначити основні події або тригери, які могли спричинити вашу хворобу. Коли виявите ці тригери, вам доведеться взятися до них, щоб досягти повного одужання.

Я розробила низку оцінювань, які допоможуть визначити ці особисті тригери та обрати пріоритетні наступні кроки вашого унікального особистого протоколу. Існує понад двадцять потенційних причин захворювання, отже, медичне тестування за ними всіма без чітко визначеного напряму може стати нездоланно вартісним. Замість того щоб рухатися такою звивистою важкою дорогою, я рекомендую здійснити запропоноване в цьому розділі оцінювання. Ваші бали покажуть, який з розширених протоколів має бути для вас пріоритетним.

Одначе перед тим, як ви це зробите, спершу визначімося, що слід уважати тригером, коли йдеться про аутоімунітет, і зокрема про хворобу Хашимото.

Визначення тригерів та їхня роль у розширених протоколах

Я вважаю доречним розглядати тригери з погляду антигенного навантаження, яке вони можуть спричинити. Антиген — це чинник, який змушує імунну систему виробляти до нього антитіла. Антигенами можуть бути хімічні речовини, бактерії, віруси, пилок рослин, токсини або певні клітини. Коли в організмі занадто багато антигенів, імунна система може перевантажитися й втратити здатність розрізняти своє й чужорідне. Коли імунна система замість антигенів атакує власний організм, це й є аутоімунне захворювання.

У своїй праці я з’ясувала, що часто-густо може виникати комбінація антигенів, які діють як пусковий механізм для хвороби Хашимото, і таким механізмом може бути все, що має потенційну спроможність спричинити фізичний або емоційний стрес, порушення кишкового бар’єру або засмічення шляхів детоксикації. Доведеними екологічними чинниками розвитку хвороби Хашимото в тих, хто має генетичну схильність до неї, є надмірне споживання йоду, дефіцит селену, гормональний дисбаланс, токсини й терапія певними видами ліків. Також наукові дослідження співвідносять настання хвороби Хашимото з гормональними зрушеннями, які відбуваються під час вагітності, статевого дозрівання та перименопаузи.

З погляду адаптивної фізіології, пусковим механізмом може стати все, що змушує наш організм вважати за краще економити енергію, а не витрачати її.

Для того щоб створити особисту історію хвороби, важливо врахувати всі її потенційні тригери, вплив яких ви могли відчути на собі. Переглядаючи ось цей список потенційних тригерів, чи знаходите ви в ньому щось, з чим стикалися особисто й що переживали самі?

• Акутан (ліки проти вугрів).

• Аміодарон (серцеві ліки).

• Бактеріальна інфекція.

• Переливання крові.

• Цитомегаловірус.

• Рентген зубів.

• Емоційний стрес.

• Вірус Епштейна–Барр.

• Надмірне споживання йоду.

• Вплив фтору.

• Важкі метали.

• Бактерії H. Pylori.

• Вірус гепатиту С.

• Лікування гепатиту С.

• Вірус герпесу.

• Вакцина проти ВПЛ.

• Ліки на основі інтерферону та цитокінів.

• Літій (ліки, які застосовуються під час біполярного розладу).

• Хвороба Лайма або укуси кліща.

• Цвіль.

• Паразити.

• Збудники захворювань пародонту.

• Вагітність.

• Опромінення.

• Дефіцит селену.

• Стрес.

• Вплив токсину.

• Травма шиї.

• Інгібітори тирозинкінази (ліки, які застосовують проти раку).

• Вірусна інфекція.

• Травма хребта.

• Бактерії єрсинії.

Після того як ви визначили свої тригери, наступним кроком для забезпечення оптимального одужання має стати прямий вплив на них. У «Розширених протоколах» ви знайдете розділ про завжди актуальні для вас методи оптимізації рівня гормонів щитоподібної залози за допомогою ліків, інноваційних технологій та природних засобів. Далі я виокремила чотири найпоширеніші категорії тригерів: їжа, стрес, інфекції та токсини. Кожній з цих категорій присвячено окремий розділ з конкретним протоколом. З якого саме протоколу вам слід розпочати, залежатиме від ваших балів, коли ви виконаєте розширене оцінювання першопричин хвороби.

Оцінювання першопричин хвороби

Хвороба Хашимото виникає тоді, коли організм на основі сигналів з нашого оточення отримує наказ на самознищення. Такі чинники, як виснаження поживних речовин, чутливість до їжі, токсини, стрес, проникність кишківника й інфекції, є першопричинами, які призводять до відхилення рівня гормонів щитоподібної залози.

У рідкісних випадках у людини може бути лише одна першопричина хвороби, але здебільшого їх буває кілька. Отже, для одужання потрібен комплексний підхід.

Під час виконання «Фундаментальних протоколів» ми розібралися з дефіцитом різноманітних поживних речовин, чутливістю до їжі та дисбалансом кишківника, допомогли своєму організму вивести токсини й підвищили його стійкість до стресів. Ці стратегії допоможуть вам почуватися краще попри першопричини захворювання. «Розширені протоколи» допоможуть викрити додаткові його тригери. З подоланням кожного з тригерів ви помітите поліпшення свого здоров’я!

Ви маєте два способи для праці за «Розширеними протоколами».

• Ви можете спершу виконати «Фундаментальні протоколи», а потім оцінити свій стан, якщо й досі маєте певні симптоми або імунний дисбаланс. Це допоможе вам дещо глибше вивчити першопричини вашого стану й дисбалансу.

• Ви можете зробити наведені оцінювання й виконувати, залежно від них, «Розширені протоколи» разом з «Фундаментальними протоколами», що допоможе вам відновитися швидше.

Будь ласка, виконайте наведені оцінювання й позначте пункти, які стосуються вас. Якщо ви виявите в себе один чи кілька симптомів під час певного оцінювання, це свідчить про те, що вам треба перейти до дальшого тестування й дошукуватися причин свого захворювання в межах відповідного розширеного протоколу.

Тепер, коли ви визначили потенційні першопричини свого стану, настав час узятися до вирішення ваших проблем!

Частина III. РОЗШИРЕНІ ПРОТОКОЛИ

Розділ 8. Протокол оптимізації рівня гормонів щитоподібної залози

Для тих, хто потерпає від хвороби Хашимото, дуже важливо оптимізувати рівень у організмі гормонів щитоподібної залози. У цьому розділі я пропоную п’ять унікальних стратегій, які допоможуть вам із цим упоратись: уживати рецептурні препарати гормонів щитоподібної залози, вживати імуномодульні низькі дози налтрексону, застосовувати терапію низькоінтенсивним лазерним випромінюванням, споживати натуральні продукти із залоз та застосовувати допоміжний протокол ароматерапії.

Перш ніж ми перейдемо до першої з цих стратегій — уживати препарати гормонів щитоподібної залози (тиреоїдні гормони). Я хочу зупинитися на визначенні вашої мети щодо цих ліків. Цю тему порушують деякі пацієнти, які вперше приходять до мене й одразу заявляють, що вони хотіли б позбутися потреби ковтати препарати гормонів щитоподібної залози або зменшити свою залежність від них. Хоча, на мою думку, це може бути цілком правильною метою на дальший час, але в короткій перспективі здебільшого використовувати препарати тиреоїдних гормонів неодмінно, щоб оптимізувати в організмі їхній рівень. Рецептори гормонів щитоподібної залози наявні майже в усіх клітинах організму й відіграють важливу роль у контролі багатьох функцій, серед яких метаболізм (який має вирішальне значення для здоров’я). Якщо кількість цих гормонів не підтримувати на належному рівні, ви ризикуєте затримати й навіть зупинити відновлення свого організму.

Уживати рецептурні препарати гормонів щитоподібної залози

Уживати препарати гормонів щитоподібної залози для замісної терапії — важливий крок у поліпшенні самопочуття під час хвороби Хашимото. За умови правильного застосування ці ліки — найшвидший і найефективніший спосіб послабити симптоми, спричинені захворюванням щитоподібної залози, обмежити аутоімунну атаку на цю залозу, зменшити розміри зоба й імовірність виникнення раку, підвищити енергійність і прояснити мислення, щоб мати змогу далі працювати над поліпшенням свого здоров’я.

Препарати гормонів щитоподібної залози надзвичайно корисні для нас у той період, коли ми даємо раду проблемам аутоімунного тиреоїдиту. А що відомо, що хвороба Хашимото зазвичай прогресивна, то здебільшого щитоподібній залозі буває завдано чималої шкоди, тому вживати такі ліки обов’язково. Як фармацевт, я знаю, що ці ліки — чудовий інструмент, який допомагає людям подолати хворобу Хашимото, але, як кажуть мої протоколи, їх не слід уважати єдиним засобом у вашому арсеналі.

Якщо ви ще не вживаєте препаратів гормонів щитоподібної залози, цей розділ допоможе вам з’ясувати, чи потрібні вони вам. Якщо ви вже вживаєте ці ліки, можете, ймовірно, зі здивуванням дізнатися, що ваше лікування не є оптимальним. Ви матимете інструменти, щоб оптимізувати застосовувані вами ліки в співпраці з лікарем. Правильний вид тиреоїдних препаратів у потрібній дозі й за умови правильного способу їхнього вживання може сприяти помітним змінам у вияві ваших симптомів, особливо тих, які стосуються енергійності, ваги, функції мозку та вигляду волосся.

«Чотири П» оптимального застосування тиреоїдних препаратів

Я поділюся чотирма найважливішими міркуваннями, пов’язаними з уживанням препаратів гормонів щитоподібної залози, що їх мають ураховувати пацієнти й ті, хто їх лікує й підтримує. Ці чотири рекомендації для оптимального використання тиреоїдних препаратів містять вказівки, які допоможуть знайти правильний баланс лікування щитоподібної залози.

1. Правильна особа. Чи потрібні вам препарати гормонів щитоподібної залози?

Чи потрібні вам препарати тиреоїдних гормонів? Це важливе питання, бо я часто й густо маю справу з пацієнтами, які мали б уживати гормони щитоподібної залози, але їм лікарі відмовляють у такому лікуванні (а іноді навпаки — пацієнти відмовляються від лікування, запропонованого лікарями).

Якщо рівень ТТГ вищий за 2,0 мкМО/мл, наявні симптоми захворювання щитоподібної залози або в вашому організмі є антитіла до неї, то існує висока ймовірність того, що вам можуть допомогти препарати тиреоїдних гормонів.

Дослідження свідчить, що вживання препаратів гормонів щитоподібної залози сприяє послабленню запалення в цій залозі, зменшенню кількості антитіл до неї, полегшенню симптомів і вповільненому прогресуванню захворювання. Це пояснюється тим, що надходження гормонів іззовні допомагає щитоподібній залозі зменшити внутрішнє їх виробництво, що послаблює окислювальний стрес, який нерідко виникає, коли недостатньо активна залоза напружено працює, продукуючи гормони.

Якщо у вас протягом тривалого часу рівень ТТГ підвищений, відмова від гормонів щитоподібної залози може бути для вас шкідливою й заважати одужанню. Дехто з пересторогою ставиться до будь-яких сторонніх сполук. Одначе, як фармацевт, я можу запевнити, що препарати тиреоїдних гормонів не є для нас чужорідною речовиною — вони біоідентичні нашим гормонам, що їх виробляє організм. Тоді як деякі ліки можуть спричинити неабиякі побічні ефекти через те, що штучно маніпулюють хімічними речовинами в нашому організмі, більшість побічних ефектів від уживання гормонів щитоподібної залози насправді зумовлена неправильним дозуванням. Не сприймайте вживання цих ліків як довічний вирок. Вважайте їх корисним інструментом для поліпшення самопочуття. Є певна ймовірність, що вам удасться відмовитися від них, щойно ви виправите «поламки» в вашому організмі, які сприяють аутоімунному руйнуванню щитоподібної залози.

Якщо у вас підвищений рівень антитіл, підвищений рівень ТТГ або спостерігаються симптоми захворювання щитоподібної залози, ви маєте поговорити з лікарем, щоб призначив вам препарати тиреоїдних гормонів. Ви не мусите страждати, поки шукатимете першопричини свого стану.

Якщо у вас Аддісонова хвороба, захворювання серцево-судинної системи або діабет, препарати гормонів щитоподібної залози слід застосовувати з обережністю, бо вони можуть посилити симптоми цих станів. Я також рекомендую бути обережними, якщо ви вживаєте амфетамін або стимулятори, які можуть взаємодіяти з гормонами щитоподібної залози. Якщо ви наразі вживаєте будь-які ліки, будь ласка, зверніться до лікаря або фармацевта, щоб обговорити потенційну взаємодію цих ліків з препаратами тиреоїдних гормонів.

2. Правильний спосіб уживання. Чи забезпечене належне засвоєння ліків, які ви вживаєте?

Я нерідко стикаюся з тим, що пацієнти не мають належних консультацій про те як забезпечити засвоєння організмом препаратів гормонів щитоподібної залози, в результаті чого ці ліки вживають неправильно. Багато стратегій цього розділу залежить від співпраці між вами й лікарем. Одначе відповідальність за правильне вживання ліків, яке забезпечить належне їхнє засвоєння, ви можете повністю взяти на себе.

Усмоктування гормонів щитоподібної залози відбувається в дванадцятипалій і тонкій кишці й може погіршуватися одночасним споживанням їжі та напоїв, уживанням інших ліків та добавок, внутрішніми чинниками тощо. Якщо пацієнт потребує високих доз препаратів тиреоїдних гормонів або якщо він має мінливі результати лабораторних аналізів, попри те, що вживає повсякчас однакову дозу ліків, я припускаю, що існують проблеми з їхнім засвоєнням.

Ось кілька чинників, які можуть погіршити правильне засвоєння препаратів гормонів щитоподібної залози:

• низька шлункова кислотність,

• взаємодія з іншими ліками,

• їжа,

• кава,

• розлади кишківника.

Розгляньмо кожен з них детальніше.

Щоб препарати гормонів щитоподібної залози засвоювалися, потрібна шлункова кислота, саме тому порушене їхнє засвоєння можна спостерігати в пацієнтів з низьким рівнем шлункової кислотності (гіпохлоргідрія) та в тих, чий організм не виробляє шлункової кислоти зовсім (ахлоргідрія).

Деякі мої пацієнти й читачі, які мають низький вміст шлункової кислоти, з’ясували, що, вживаючи препарати гормонів щитоподібної залози з гарячою лимонною водою (сік одного лимона на склянку води) або з яблучним оцтом (чайна ложка на склянку води), можна забезпечити рівень кислотності, достатній для засвоєння цих препаратів. (У «Фундаментальному протоколі відновлення балансу кишківника» й «Розширеному протоколі боротьби з інфекціями» зупиняємося детальніше на основних причинах пониженої шлункової кислотності.)

Взаємодія з ліками теж може впливати на засвоєння препаратів гормонів щитоподібної залози. Антациди, інгібітори протонної помпи (ІПП), кальцій, магній, алюміній та залізо можуть пригнічувати шлункову кислотність, що призводить до порушеного засвоєння препаратів тиреоїдних гормонів. Я рекомендую завжди віддаляти вживання зазначених вище ліків і добавок від уживання гормонів принаймні на чотири години. Більшість інших добавок та ліків слід пити через 30–60 хвилин після гормонів щитоподібної залози.

Якщо ви наразі п’єте ліки проти кислотного рефлюксу, які пригнічують виділення кислоти в шлунку, я пропоную вам разом з лікарем ретельно переглянути стратегію їхнього вживання. Такі препарати можуть понижати рівень кислотності в шлунку, який сам по собі часто буває низьким під час хвороби Хашимото. Знижена кислотність має симптоми, ідентичні тим, які спостерігаються в разі кислотного рефлюксу. Одначе якщо ви вживаєте будь-який тип ІПП, зверніть увагу, що зменшувати їхнє вживання треба так, щоб не спричинити так званого ефекту відскоку (ребаунд-ефекту), тобто посилених симптомів з припиненням уживання ліків.

Їжа теж може погіршити засвоєння гормонів щитоподібної залози, саме тому я завжди рекомендую пити ці препарати натщесерце. Людина з нормальною функцією травлення для належного засвоєння препаратів тиреоїдних гормонів може вживати їх за п’ятнадцять-тридцять хвилин до сніданку, але декому після цих ліків може знадобитися відкласти сніданок мінімум на шістдесят хвилин. Одне з досліджень засвідчило, що деяким людям доводилося чекати аж п’ять годин для нормального засвоєння препаратів гормонів щитоподібної залози. Якщо результати ваших лабораторних аналізів повсякчас стрибають або якщо вам потрібні все вищі дози препаратів гормонів, це може свідчити про те, що вам слід витримувати більше часу між уживання цих ліків і їжею.

Я рекомендую тримати препарати гормонів щитоподібної залози біля свого ліжка (в недоступному для дітей і домашніх тварин місці) і вживати їх, щойно прокинетесь, а потім зачекати принаймні тридцять хвилин до їди. Також можна застосовувати альтернативні стратегії вживання препаратів, які можуть виявитися для декого зручнішими, от-як уживання ліків перед сном або двічі на день (зазвичай уранці й пообіддю). У такому разі рекомендується пити їх за годину до їди або за дві години після їди.

Пиття кави разом з препаратами гормонів щитоподібної залози може суттєво вплинути на їхнє засвоєння чи навіть перешкодити йому. Італійські дослідники з’ясували, що пацієнти, які полюбляють еспресо, погано засвоювали препарати тиреоїдних гормонів. У однієї з пацієнток, яка повсякчас пила еспресо через десять хвилин після препаратів гормонів щитоподібної залози, рівень ТТГ постійно був підвищений і коливався від 13 мкМО/мл до 18мк МО/мл. Коли цій пацієнтці запропонували пити таку саму дозу ліків, запиваючи їх склянкою води, а потім чекати годину до того, як випити кави, її рівень ТТГ протягом п’ятнадцяти місяців становив від 0,03 до 0,1 мкМО/мл! Ось чому я рекомендую пацієнтам після вживання гормонів щитоподібної залози зачекати тридцять-шістдесят хвилин перед тим, як випити кави.

Цікаво, що інша група італійських дослідників спеціально розробила препарат «Tirosint», який може протистояти дії кави. «Tirosint» — це препарат левотироксину в желатинових капсулах, який продемонстрував адекватне засвоєння навіть, коли вживали його з ІПП і кавою. Тож маємо дякувати Богові за дослідників-італійців, які полюбляють еспресо?!

Нарешті, перешкоджати засвоєнню препаратів гормонів щитоподібної залози можуть проблеми з кишківником, як-от целіакія, нестерпність лактози, атрофічний гастрит, запальні захворювання кишківника, інфекції, наприклад, H. Pylori, та паразити. Сподіваюся, що запроваджені зміни в харчування допомогли вам засвоювати ліки й усунули симптоми проблем з кишківником. Якщо в вас із завершенням фундаментальних протоколів і досі залишаються такі симптоми, як нестерпність певної їжі, подразнений кишківник або підвищений рівень антитіл до щитоподібної залози, у вас, імовірно, наявна кишкова інфекція. Будь ласка, зверніться до розділу 11, щоб дістати дальші вказівки.

3. Правильний препарат. Чи правильно ви дібрали ліки?

Я часто й густо стикаюся з пацієнтами, для яких препарати не дають оптимального результату, бо ці препарати не працюють як годиться у їхньому організмі. Синтетичний гормон щитоподібної залози, широко відомий левотироксин, використовують найчастіше. Але це, безумовно, не єдиний доступний препарат тиреоїдних гормонів. Існує три типи таких препаратів, які можна використовувати, щоб підтримати недостатньо активну роботу щитоподібної залози.

• Левотироксин — препарат, який містить Т4. Його торговельні марки такі: «Synthroid», «Levoxyl», «Tirosint», «Euthyrox» (в ЄС), «Eltroxin» (у Канаді) і «Oroxine» або «Eutroxsig» (в Австралії). Вони містять менш активний, але з тривалішою дією гормон Т4. Сполука Т4 вважається прогормоном, бо вона має перетворитися в організмі на фізіологічно активніший гормон щитоподібної залози Т3. Т3 активізує обмін речовин, сприяє росту волосся й підвищує енергійність. На перетворення Т4 на Т3 можуть впливати численні чинники, серед них стрес, дефіцит поживних речовин і порушення функцій печінки й кишківника.

• Ліотиронін — препарат, який містить Т3. Торговельними марками є «Cytomel» та суміші T3. Ці препарати пропонують активний, хоча й з короткотривалою дією, гормон Т3. Зазвичай ці ліки не рекомендують використовувати як єдину терапію під час гіпотиреозу, бо короткий період їхнього виведення з організму може змусити людину почуватися ніби на американській гірці через коливання рівня гормонів щитоподібної залози. Проте їх можна використовувати як доповнення до ліків, які містять Т4.

• Комбіновані препарати Т4/Т3 — комбіновані препарати Т4/Т3 пропонують два основних гормони щитоподібної залози в тому співвідношенні, в якому вони наявні в нашому організмі. «Armour Thyroid», «Nature Throid» і «WP Thyroid» являють собою препарати з натуральної висушеної щитоподібної залози свиней (natural desiccated thyroid, скорочено NDT), іноді їх називають сухими екстрактами щитоподібної залози (desiccated thyroid extract або DTE). Ці препарати також містять гормони щитоподібної залози T1 і T2, які теж можуть мати певну фізіологічну активність. Також є доступними складені суміші T4/T3.

Я не випадково заохотила вас послабити стрес, вирішити проблеми з поживними речовинами й підтримати роботу кишківника та печінки, перш ніж завела мову про ліки. Усі ті заходи, яких ви вжили, щоб підтримати свій організм, мають поліпшити процес перетворення в ньому Т4 на Т3. Але якщо ви й далі почуваєтеся кепсько й маєте симптоми гіпотиреозу, хоч і вживаєте ліки, які містять Т4, вам варто поговорити з лікарем про перехід на препарати, які мають у своєму складі перетворений уже попередньо Т3.

Нідерландський ендокринолог, один з провідних дослідників функції щитоподібної залози доктор Вільмар Вірсінга припускає, що деякі люди можуть бути генетично неспроможними як слід активувати й транспортувати гормони щитоподібної залози, і саме для них може бути корисною комбінована терапія Т4/Т3. Тобто якщо симптоми захворювання щитоподібної залози не зникають попри нормальний рівень ТТГ, то тут може допомогти гормон Т3 (або окремий препарат гормона Т3 на додачу до препарату гормона Т4 або комбінованих препаратів Т4/Т3).

Хоча в певних обставинах може бути доцільним застосовувати окремі препарати гормонів Т4 і Т3, але я з’ясувала, що більшість моїх пацієнтів найкраще почувається на комбінованих препаратах, які містять як Т4, так і Т3, як-от «WP Thyroid», «Nature-Throid», «Armor Thyroid», «Combed T4/T3», або коли вживають разом левотироксин і ліотиронін. Звичайно, мій досвід може бути упередженим, бо здебільшого до мене звертаються ті, кому погано допомагають ліки, які містять лише Т4, і тому ці люди змушені шукати додаткової підтримки щитоподібної залози. Ті, хто добре почувається, вживаючи самий Т4, менш ймовірно звертаються по мою допомогу!

Інша деталь, яку слід ураховувати, вживаючи гормони щитоподібної залози, це можлива реакція на складники наповнювачів, як-от кукурудза (в «Armor Thyroid»), домішки глютену (в «Cytomel»), лактоза (в більшості препаратів тиреоїдних гормонів, окрім «Tirosint» та комбінованих) або інші інгредієнти. Основними гіпоалергенними варіантами є «Tirosint», «WP Thyroid» і комбіновані препарати T4/T3.

Переміна марки препарату, яка іноді буває потрібною, може призводити до потреби вищої або нижчої дози препарату нової марки. Тож перевірте стан щитоподібної залози через чотири-шість тижнів після заміни ліків або зміни їхньої дози, щоб переконатися, що ви отримуєте належну кількість препарату.

ДОСЛІДЖЕННЯ ПЕРШОПРИЧИН ХВОРОБИ. Опитування засвідчило...

Опитування понад двох тисяч моїх читачів показало від яких ліків їм ставало ліпше чи гірше.

Будь ласка, використовуйте ці результати для планування свого лікування, але пам’ятайте, що ви людина з індивідуальними особливостями, а не середньостатистична особа. Те, що більшість людей почувається краще від певного препарату, ще не означає, що цей препарат буде ідеальним для вас.

Окрім того, я хотіла б застерегти вас щодо ліків з інтернету. Я пильно рекомендую уникати замовляти ліки через інтернет, через те що вони можуть бути підробленими й небезпечними. Ліки є ліки, і їх має хтось контролювати!

Суть у тому, що існує безліч усіляких препаратів гормонів щитоподібної залози. Кожен пацієнт має співпрацювати з неупередженим лікарем, щоб знайти той препарат, який найкраще йому підходить. Гормональна терапія щитоподібної залози має бути індивідуальною й ураховувати особливості пацієнта.

Упередження щодо певних препаратів

Я буду з вами чесною — не так багато є таких лікарів загальної практики й навіть ендокринологів, які будуть готові призначити вам ліки з умістом гормона Т3. Хоча дослідження свідчить, що пацієнти віддають перевагу саме таким препаратам, і ці препарати часто-густо сприяють поліпшеному стану пацієнтів — покращеному настрою, підвищеній енергійності, посиленому росту волосся та втраті зайвої ваги, але препарати з умістом Т3, і особливо препарати з натуральної висушеної щитоподібної залози (NDT), мають тривалу складну історію.

У минулі роки препарати гормона Т3 разом з амфетамінами інколи вживали для швидкого й небезпечного схуднення деякі люди, які не мали захворювань щитоподібної залози, але відзначались надмірною масою. Багато хто з нинішніх лікарів-практиків на власні очі бачив результати такого легковажного застосування цих препаратів і тому досі з побоюванням ставиться до них. З іншого боку, знайшли, що ці препарати мають невідповідність у дозуванні в межах певних партій. Ці розбіжності були результатом вимірювання виробниками дози препаратів за вмістом йоду (який варіював і необов’язково був пов’язаний з дозою препарату). Одначе наразі сучасні виробники NDT використовують для стандартизації доз фактичні кількості Т4 і Т3. «RLC Labs», виробник «Nature-Throid» і «WP Thyroid», на своєму веб-сайті стверджує, що партії «Nature-Throid» ніколи не відкликали через невідповідність доз гормонів T4 і T3.

Ще один чинник, через який лікарі зазвичай неохоче залучають для лікування пацієнтів нові для себе препарати, — це вплив фармацевтичних компаній. Як колишній торговельний представник з продажу фармацевтичної продукції, я можу сказати, що фармацевтичні компанії уміло використовують маркетингові кошти, щоб впливати на поведінку лікарів, які призначають рецепти. Хоча наразі галузь уже набагато більше регулюють державні інституції, до останнього часу більшість інформації до медичних працівників надходила безпосередньо від фармацевтичних компаній, зацікавлених у просуванні своєї продукції. Попри те, що препарати T3 і NDT вже давно запатентовані, «Synthroid» протягом багатьох років зберігає за собою статус ексклюзивного біоеквівалентного препарату, оскільки більшість лікарів здобувала інформацію про препарати гормонів щитоподібної залози прямо чи опосередковано через виробників левотироксину. Мене особисто під час навчання переконували, що «Synthroid» — стандарт медичної допомоги, а препарати NDT — ненадійні. Я сама до певного часу була упередженою до препаратів, які містять Т3, і гадаю, що більшість лікарів остерігається призначати ті ліки, які, як їх навчали, не відповідають стандартам медичної допомоги.

Отже, можна зрозуміти відразу лікарів до препаратів Т3 або комбінованих Т4/Т3 через історію неадекватного використання цих ліків, нестабільного їх дозування та упередженої інформації, яку діставали лікарі. Більшість лікарів справді піклується про вашу безпеку й хоче лікувати своїх пацієнтів якнайкраще. І, будьмо справедливими, ми не можемо очікувати чи вимагати від лікарів того, що вони вважають неправильним і чого ніколи не робили. Ось чому для вас найліпше було б співпрацювати з лікарем, який уже знає, як можна безпечно та ефективно використовувати препарати із вмістом Т3. Як пацієнт ви маєте право вивчати різні думки.

А що кожен з препаратів гормонів щитоподібної залози дозується по-різному, то я розробила схему конвертації, щоб допомогти вам приблизно визначати дози в разі переходу з одного препарату на інший. Цю схему ви можете завантажити з www.thyroidpharmacist.com/action.

4. Правильна доза. Чи правильну кількість препарату ви вживаєте?

Гормони щитоподібної залози — це гормони «золотої середини», тобто, щоб ми почувались оптимально, дозу слід добирати «в саму ціль». Пацієнти частенько отримують недостатню кількість препарату гормонів щитоподібної залози, а інколи п’ють його забагато. В обох випадках можливі небажані симптоми.

«Починати з малого й збільшувати повільно» — це типова фармацевтична мантра, і я схильна рекомендувати саме такий підхід до вживання препаратів гормонів щитоподібної залози. Зазвичай пацієнту призначають низьку дозу препарату й поступово її збільшують до нормалізації рівня ТТГ, вільного Т4 і вільного Т3. Це робиться для того, щоб не вразити організм різкими змінами рівня гормонів і визначити потрібну кількість ліків.

Після того як людина стала пити початкову дозу препарату, функцію щитоподібної залози слід перевірити через чотири-шість тижнів і відрегулювати відповідно цю дозу. Цей рутинний цикл випробування й корекції слід робити доти, доки результати лабораторних аналізів та симптоми пацієнта перестануть відображати порушену функцію щитоподібної залози.

Хоча більшість лікарів знає, що починати слід з низьких доз, вони часто-густо ці дози надалі не оптимізують. Для багатьох пацієнтів доза препарату є недостатньою, вони отримують таку кількість гормонів щитоподібної залози, яка дає можливість їм лише перейти з явно вираженого гіпотиреоїдного стану в менш виражений. Це ще одна причина того, що в багатьох пацієнтів і далі спостерігають симптоми, попри вживання ліків!

Хоча ці цифри не є спільними для всіх і остаточними, більшість моїх читачів та пацієнтів повідомляє, що вони найліпше почуваються за рівня ТТГ від 0,5 до 2 мкМО/мл, і коли рівні вільного гормона Т3 і вільного Т4 в верхній половині діапазону норми. Тим часом деякі клініцисти вважають за нормальний рівень ТТГ до 10 мкМО/мл. І це ще раз пояснює, чому я завжди рекомендую вам брати копію результатів лабораторних досліджень і не просто вірити на слово лікарю, а намагатися самим розібратись у всьому.

Як я вже писала в розділі 2, коли спершу встановлювали «нормальний» діапазон ТТГ, до нього випадково зарахували показники пацієнтів літнього віку та інших осіб із порушеною функцією щитоподібної залози, що призвело до надмірно широкого діапазону норми. Отже, через це багатьом пацієнтам з недостатньо активною щитоподібною залозою повідомляли, що їхні аналізи були нормальними навіть тоді, коли це насправді було не так. Важливо пам’ятати, що еталонні діапазони можуть підходити не для всіх випадків, ви маєте враховувати, окрім результатів лабораторних досліджень, також і свої симптоми.

Переваги різної думки

Якщо ви й далі потерпаєте від симптомів, пов’язаних з недостатньою кількістю гормонів щитоподібної залози в організмі, то, можливо, вам пора звернутися до лікаря, який вважає припустимим призначити всілякі препарати тиреоїдних гормонів, а не лише левотироксин. Я рекомендую вам скористатися як вихідною точкою для пошуку іншого лікаря базою даних лікарів на моєму веб-сайті, також ви можете співпрацювати з місцевим фармацевтом (див. базу даних фармацевтів на моєму веб-сайті), щоб дістати від нього рекомендації про найобізнаніших у лікуванні захворювань щитоподібної залози лікарів вашого регіону. Вас може здивувати, що лікарі, про яких є найбільше позитивних відгуків щодо лікування щитоподібної залози, можуть необов’язково бути фаховими ендокринологами!

Бажано зателефонувати до кабінету лікаря перед тим, як записатися до нього, щоб переконатися, що цей лікар має досвід використання різноманітних препаратів для лікування щитоподібної залози. Ви можете запитати в персоналу, чи призначає лікар «Armor Thyroid», «Nature-Throid», «WP Thyroid», комбіновані препарати гормонів щитоподібної залози, «Tirosint» або «Cytomel».

Будь ласка, відвідайте www.thyroidpharmacist.com/action, щоб дістати доступ до бази даних лікарів та фармацевтів.

Звісно, отримати результати своїх лабораторних аналізів і зрозуміти їх — це дві різні речі. Я завжди закликаю пацієнтів виявляти кмітливість, ознайомлюючись із цими результатами. Попри те, що існує чимало лабораторних тестів, які можна зробити, щоб визначити стан щитоподібної залози, ось три найважливіших тести задля оптимізації її лікування — визначити рівень ТТГ, вільного Т3 і вільного Т4. Також можна використовувати показник рівня зворотного Т3, щоб визначити, чи зможе людина ліпше почуватися від підвищеної дози Т3. Використовуйте ось ці поради як загальний посібник задля пояснення результатів лабораторних досліджень.

• Рівень ТТГ нижчий за 0,3 мкМО/мл, коли рівень вільного Т3 чи вільного Т4 вищий за межі еталонного діапазону або перебуває в цих межах, може свідчити про передозування препаратів гормонів.

• Рівень ТТГ який перевищує 2 мкМо/мл, коли рівень вільного Т3 чи вільного Т4 нижчий за межі еталонного діапазону або перебуває в цих межах, може свідчити про недостатню дозу ліків.

• На відміну від цього, рівень ТТГ, нижчий за 0,3 мкМО/мл, якщо рівень вільного Т3 або вільного Т4 є нижчим за межі еталонного діапазону, може свідчити про порушення зв’язку між щитоподібною залозою й гіпофізом.

• Якщо рівень вільного T3 лежить за нижньою межею або ледь сягає нижньої межі еталонного діапазону, тоді як показник вільного T4 вищий від межі еталонного діапазону або лежить у верхній його частині, то може бути корисно вживати комбінований препарат T4/T3, бо порушено перетворення T4 на T3.

• Підвищений рівень зворотного Т3 свідчить про те, що може бути корисною підвищена доза Т3 водночас із зусиллями, спрямованими на послаблення стресу та усунення інших тригерів, які можуть підвищити зворотний Т3.

Примітка до лабораторних аналізів: препарати гормонів щитоподібної залози, які містять T3 («Armor Thyroid», суміш T4/T3, «Thyrolar» і «Cytomel»), можуть інколи викривляти результати тестів на функцію щитоподібної залози, помилково вказуючи на передозування, хоча насправді доза є правильною. Саме тому тести слід робити перед уживанням добової дози ліків. Хоча ці препарати зазвичай п’ють уранці, слід відкласти їхнє вживання, поки здасте кров для аналізу.

Майте на увазі, що показники рівня гормонів, за яких та чи інша людина почуватиметься найліпше, можуть бути неоднаковими для людей. Ваші оптимальні показники можуть відрізнятися від оптимальних показників вашої матері чи сусідки. Ось чому так важливо стежити за своїми симптомам, уживаючи тиреоїдні препарати, щоб визначити, що буде найкращим саме для вас.

Деякі лікарі можуть бути налаштовані інакше, вони можуть відмовитися замінити вам ліки чи скоригувати їхню дозу. Вони також можуть виявляти пересторогу до призначення ліків людині з показником ТТГ, нижчим за 10 мкМо/мл. У такому разі знову-таки наголошую, вам треба пошукати іншої думки.

Визначення першопричин захворювання. Візьміть на себе відповідальність за власне здоров’я!

Особисто я досі маю копію одного з моїх тестів на ТТГ, який показав рівень 4,5мкМо/мл із записом лікаря: «Функція вашої щитоподібної залози нормальна. Вам непотрібно нічого робити». Тим часом я спала дванадцять з гаком годин на добу й носила светри посеред липня в Південній Каліфорнії! Я припустилася помилки, довіривши іншій людині своє здоров’я, і через це втратила рік якісного життя. Замість того щоб здійснювати свої мрії, я щодня приходила з роботи й падала на диван. Я не хочу, щоб ви зробили таку саму помилку, як і я.

Я закликаю вас перебрати на себе відповідальність за своє здоров’я. Дізнайтеся якомога більше про свій стан. Завжди вимагайте копію своїх лабораторних аналізів. Не бійтеся сказати лікареві, що ви погано почуваєтеся на призначеній ним терапії, і наполягайте на детальнішому обстеженні. Є чимало лікарів, які зможуть надати вам допомогу, тож не бійтеся шукати іншої думки.

Як ви відсьогодні керуватимете своїм здоров’ям?

Дослідження першопричин хвороби. Результати опитування 2232 пацієнтів з хворобою Хашимото.

Запитання: який для вас оптимальний діапазон рівня ТТГ, за якого ви почуваєтеся найліпше?

Застереження щодо передозування

Більше — не завжди означає краще! Зависокі дози можуть призвести до гіпертиреозу, що є небезпечним і може призвести до остеопорозу, тривожності й проблем із серцем. А проблеми вживання недостатньої кількості препаратів ми вже розглядали.

Будь ласка, виконайте подане нижче оцінювання, щоб переконатися, що в вас не спостерігаються симптоми надмірного чи недостатнього вживання препаратів. Якщо в вас є будь-які з цих симптомів, будь ласка, поговоріть з лікарем про те, щоб перевірити рівень гормонів щитоподібної залози. Я сподіваюся, що, звернувши увагу на мої чотири «П» щодо оптимального використання препаратів гормонів щитоподібної залози, ви помітите в себе поліпшений ріст волосся, підвищену енергійність й поліпшений обмін речовин, а також позбудетеся будь-яких залишкових симптомів, які ще могли в вас зоставатися.

Якщо вам і досі потрібна допомога в коригуванні ліків, вам можуть придатися протоколи нетрадиційної медицини. Про препарати гормонів щитоподібної залози написано цілі книжки. Насправді я теж написала коротеньку книжечку під назвою «Оптимізація препаратів гормонів щитоподібної залози», в якій глибоко занурюємося в обговорення типів тиреоїдних препаратів, протоколів лікування, визначення доз, чутливості до цих препаратів, побічної дії наповнювачів, конкретних прикладів застосування цих ліків та багато іншого. Ви можете завантажити безкоштовну копію цієї електронної книжки та мати доступ до інших інструментів за адресою www.thyroidpharmacist.com/action.

Плани на довгострокову перспективу. Лікування і регенерація щитоподібної залози

Окрім детальних інструкцій до того, як за допомогою рецептурних ліків можна збалансувати рівень гормонів у організмі, у цьому розділі також представлено методи підтримування регенерації тканин щитоподібної залози, які охоплюють терапію низькоінтенсивним лазерним випромінюванням, уживання натуральних продуктів щитоподібної залози та допоміжний протокол ароматерапії.

Більшість лікарів традиційної медицини та ендокринологів скаже вам, що під час хвороби Хашимото гіпотиреоз незворотний і закінчується повним пошкодженням клітин щитоподібної залози, що призводить до потреби в її гормонах протягом усього життя. Хвороба Хашимото вважається хронічною, і її лікування за протоколом традиційної медицини полягає в постійному відвідуванні лікаря, моніторингу стану пацієнта за допомогою лабораторних аналізів і щоденному вживанні ліків. Єдине, на що можна очікувати пацієнтові в майбутньому, це зростання дози ліків, яке має відбуватися в міру руйнування тканин щитоподібної залози.

Проте це неправда! Є результати досліджень, які свідчать, що функція щитоподібної залози може спонтанно відновлюватися в 20 % пацієнтів з хворобою Хашимото. У цих осіб повертається нормальна функція щитоподібної залози, яка зберігається навіть після скасування замісної гормональної терапії. Дослідження свідчить, що з припиненням аутоімунної атаки пошкоджена щитоподібна залоза має здатність до регенерації. УЗД виявляло нормальну тканину залози, яка регенерувала, також у пацієнтів уже не тестувались антитіла до ТПО.

Зміни способу життя можуть допомогти знизити рівень антитіл до ТПО, зупинити гіпотиреоз і запобігти іншим захворюванням, вони також дають можливість багатьом людям почуватися ліпше. У декого через припинення аутоімунної атаки й відновлення щитоподібної залози може зменшитись або навіть зникнути потреба в препаратах її гормонів. Одначе регенерація нерідко може зоставатися непоміченою, бо передбачається, що пацієнти мають гіпотиреоз довічно, і тому аналіз на антитіла та ультразвукове дослідження після початкового діагнозу їм зазвичай більше не повторюють.

Попри 20-відсотковий рівень спонтанного одужання, більшість лікарів переконує пацієнтів, що препарати гормонів щитоподібної залози їм потрібні впродовж усього життя. Можливо, простіше й дешевше тримати пацієнта все життя на таблетках, замість того щоб робити аналізи й намагатися зменшити кількість ліків, які він ковтає.

Коли організм людини починає одужувати й краще засвоювати препарати гормонів, або щитоподібна залоза завдяки відновленню тканини виробляє більше власних гормонів, дехто з пацієнтів починає потерпати від гіпертиреозу. У такому разі прискорене серцебиття й пригнічений ТТГ пацієнта змушують лікарів знизити дозу препаратів гормонів щитоподібної залози.

В інших випадках, навіть якщо відновлена щитоподібна залоза може виробляти достатню кількість гормонів і потреби в додаткових гормонах зовні вже нема, ті гормони, які надходять з препаратами, можуть вбудуватися в фізіологічні процеси завдяки гормональним зворотним зв’язкам. Внутрішній синтез гормонів у такому разі може пригнічуватися, бо в організмі циркулює достатня їх кількість. Відновлення функції щитоподібної залози в таких людей буває важко помітити. Лікарі мали б робити УЗД, щоб помітити нормалізацію тканин щитоподібної залози, а також перевіряти рівень антитіл. Якщо ультразвукове дослідження вказує на нормалізацію, а рівень антитіл перебуває в діапазоні ремісії, можна спробувати повільно знижувати дозу препаратів гормонів.

Окрім ультразвукового дослідження й перевірки на антитіла до ТПО, можна виконати ще один тест, під час якого в організм уводять ТРГ (тиреотропін-рилізинг-гормон), який спричиняє зростання рівня Т3 і Т4, якщо щитоподібна залоза відновилася. Хоча цей тест — найкращий спосіб визначити, чи можна людину безпечно відлучати від препаратів гормонів щитоподібної залози, на практиці його використовують нечасто. Серед небагатьох лікарів, які застосовують цей тест, доктор Рафаель Келлман з Нью-Йорка — видатний фахівець у галузі функціональної медицини.

Для тих, хто вживає препарати гормонів щитоподібної залози, дуже важливо в жодному разі не припиняти вживати ці препарати різко. Різке припинення може призвести до виражених симптомів гіпотиреозу й спричинити раптове підвищення рівня ТТГ і пошкодження щитоподібної залози. Знижувати дозу ліків слід поступово й лише під контролем лікаря.

Відновлення функції щитоподібної залози

Хоча пошкоджена щитоподібна залоза справді має здатність до регенерації, якщо хвороба перебуває в стадії ремісії, але швидкість регенерації буде в людей неоднаковою. Навіть більше, хоча перехід до стадії ремісії зазвичай вважається неодмінною умовою регенерації тканини щитоподібної залози, але не в кожної людини, яка перебуває в цій стадії, може відбуватися спонтанна регенерація тканин.

Саме тому, навіть якщо з вами начебто все вже гаразд, не завжди можна знижувати дозу препаратів гормонів щитоподібної залози або відмовлятися від них. Зрозуміло, що, наприклад, у тих, хто перетерпів повне видалення щитоподібної залози, немає шансів регенерувати її тканини, і зазвичай що довше людина потерпає від хвороби й що більшого ураження зазнала її щитоподібна залоза, то тривалішою й важчою буде регенерація тканини залози.

Що стосується способів прискореної регенерації тканин щитоподібної залози, я можу подати чотири дуже різних методи: вживання імуномодульного препарату налтрексону, терапію низькоінтенсивним лазерним випромінюванням (НІЛВ), уживання натуральних продуктів залоз та допоміжний протокол ароматерапії. Отже, розглянемо їх.

Низькі дози налтрексону

Книжка про хворобу Хашимото не була б повною, якби я оминула використання низьких доз налтрексону (low-dose naltrexone, LDN).

Налтрексон — це лікарський засіб, затверджений FDA (Управління з продовольчих товарів і медикаментів США), який у дозі 50 мг на день застосовують для виведення з організму опіоїдів. Одначе з’ясували, що низькі дози цього препарату модулюють імунну систему. Застосування таких доз препарату показало свою перспективність для поліпшення стану пацієнтів під час аутоімунних захворювань, зокрема хвороби Крона, розсіяного склерозу й хвороби Хашимото, а також інших хвороб, пов’язаних з імунною системою, як-от рак і ВІЛ/СНІД.

Зазвичай рекомендують пити дози від 1,5 до 4,5 мг щовечора перед сном. Це поліпшує імунну функцію за рахунок збільшеної ендогенної продукції ендорфіну, зменшує запалення, сприяє синтезу ДНК та вповільнює моторику в ШКТ.

За словами доктора Кента Хольторфа, LDN можуть поліпшити транспортування гормонів щитоподібної залози в клітини, перетворення Т4 на Т3 і зменшити перетворення Т4 на зворотний Т3.

Мої пацієнти й читачі повідомляють про послаблені симптоми захворювання щитоподібної залози або зникнення їх, зменшену кількість антитіл до неї (я бачила випадки, коли рівень антитіл за кілька місяців міг упасти від 1000 МО/мл до < 35 МО/мл), підвищений рівень вільного гормона Т3, а подеколи й знижену потребу в препаратах гормонів щитоподібної залози внаслідок застосування LDN.

LDN працюють не завжди однаково, і для досягнення оптимального ефекту їх слід поєднувати з іншими протоколами функціональної медицини. В моєму опитуванні пацієнтів з хворобою Хашимото 38 % з тих, хто застосовував LDN, повідомляли, що почуваються краще. Вони мали вражаючі результати. Майже у 50 % тих, хто дістав від цього препарату поліпшення, знизився рівень антитіл до щитоподібної залози, 61 % зазначили покращення настрою, 66 % — підвищення енергійності, а 40 % — послаблення болю.

Один із читачів писав: «Низькі дози налтрексону змінили моє життя на краще. Допоки я їх не вживав, я потерпав від невралгії та неконтрольованих симптомів алергії на додаток до тих проблем, які маю через хворобу Хашимото».

А що LDN можуть сприяти швидкому зниженню рівня аутоімунітету, то зареєстровано випадки, коли їхнє вживання призводило в пацієнтів, які пили препарати гормонів щитоподібної залози, до гіпертиреозу, який потребував відповідного зниження дози препаратів гормонів. Під час хвороби Хашимото рекомендують початкову дозу налтрексону 0,5 мг та періодично збільшувати її на 0,5 мг до досягнення цільової дози від 3 до 4,5 мг.

Цей препарат продають лише за рецептом, його можуть розфасовувати меншими дозами в спеціальних аптеках, які виготовляють ліки. На щастя, навіть без страхового покриття цей медикамент доволі доступний, зазвичай його вживання обходиться від 15 до 40 доларів на місяць.

Найліпше те, що, на відміну від багатьох інших ліків, LDN має мінімальні побічні ефекти. Найпоширеніший такий ефект — яскраве сновидіння, до того ж цей ефект зазвичай швидко минає.

Я рекомендую LDN тим пацієнтам, які прагнуть мінімізувати дозу препаратів гормонів щитоподібної залози, але мають кілька аутоімунних захворювань, відчувають багато симптомів, мають велику кількість антитіл або нез’ясовані першопричини хвороби.

Терапія низькоінтенсивним лазерним випромінюванням

НІЛВ — це клінічно досліджений спосіб лікувати хворобу Хашимото, який може сприяти регенерації тканини щитоподібної залози, послабленню аутоімунітету й відновленню функції цієї залози! Якщо більшість органів недоступні для лазерної терапії, то щитоподібна залоза розташовується доволі близько до поверхні шкіри, щоб лазерний промінь міг її дістатися. Ця терапія безболісна, неінвазивна, має низьку вартість і не становить побічного ризику для здоров’я, бо не використовує іонізувального випромінювання.

Бразильські дослідники тестували НІЛВ на пацієнтах з хворобою Хашимото, які вживали левотироксин. Кожен з пацієнтів відбув десять сеансів НІЛВ щитоподібної залози (830 нм, потужність випромінювання 50 нВт) протягом п’яти тижнів двічі на тиждень. Через тридцять днів після лікування НІЛВ ультразвукове дослідження виявило в них поліпшений стан щитоподібної залози. Рівень антитіл знижувався протягом двох місяців після закінчення лікування НІЛВ, а функція щитоподібної залози поліпшувалася й далі вдосконалювалася, поки досягла піку через десять місяців після лікування.

Усі пацієнти змогли зменшити дозу левотироксину, а майже половина з них (47 %) зовсім не потребувала левотироксину протягом дев’яти місяців спостереження за ними! Середня доза левотироксину впала з 96 +/–22 мкг/день до 38 +/– 23 мкг/день.

Загалом у 95 % пацієнтів з досліджуваної групи після лікування зменшилося пошкодження щитоподібної залози й кількість атакових білокрівців. Крім того, у тих, хто мав збільшену чи зменшену щитоподібну залозу, її розмір став нормалізуватися, що привело до повної нормалізації в 43 випадках! Отже, ця терапія може бути корисною, щоб послабився аутоімунітет щитоподібної залози, зменшилася кількість антитіл до неї, мінімізувався розмір зоба й навіть нормалізувалася щитоподібна залоза зменшеного розміру!

Дослідники зазначають, що наслідки терапії, можливо, триватимуть не довічно, може бути, що пацієнтам доведеться періодично відбувати підтримувальне лікування. Одначе, якщо цю терапію застосовувати разом зі способами, які усувають тригери захворювання, це могло б подеколи привести до функціонального виліковування від хвороби Хашимото.

Проте слід узяти до уваги, що цю терапію не випробовували на тих, хто вживає імунодепресанти, як-от кортикостероїди, на пацієнтах з вузликами в щитоподібній залозі, на жінках з післяпологовим гіпотиреозом і тих, хто має хворобу Грейвса. Нині терапія і досі вважається експериментальною й не затверджена FDA. Проте деякі лікарі мають можливість використовувати її для своїх пацієнтів як «застосовування терапії за незареєстрованими показаннями».

Я співпрацюю з лазерними компаніями, клініцистами та дослідницькими установами, намагаючись сприяти впровадженню цієї терапії в США та Європі. Ми досягли в цій справі певного прогресу, хоча процес рухається повільно й є доволі складним. Я рада повідомити, що доктор Кірк Гаїр з Вест-Ковіни в Каліфорнії, який сам теж має хворобу Хашимото й використовував у своїй клініці холодний лазер від 2004 року, на час написання цієї книжки розробив протоколи, які поєднують НІЛВ з методами функціональної медицини. Він також навчає інших лікарів-практиків і всіляко сприяє поширенню знань про використання НІЛВ для лікування аутоімунних захворювань щитоподібної залози. Для того щоб дістати перелік лікарів, які спеціалізуються на НІЛВ, зайдіть на веб-сайт www.thyroidpharmacist.com/action.

Природні продукти щитоподібної залози, які продають без рецепта

Деякі продукти, виділені зі щитоподібної залози тварин, допомагають регенерувати тканини цієї залози в людини. Це може бути пов’язано з умістом в екстрактах залози хімічних речовин, які сприяють регенерації тканин.

Хоча не всі ці продукти вироблені однаково, я спостерігала позитивні результати під час застосування «Thytrophin PMG» від «Standard Process», а моя колега доктор Келлі Броган здобула позитивні результати, застосувавши «Thyroid Natural Glandular» від «Allergy Research Group».

Пацієнти із захворюваннями щитоподібної залози повідомляли про послаблені симптоми, зменшену кількість антитіл і підвищений рівень гормонів за результатами лабораторних досліджень. Крім того, деякі з пацієнтів повідомляли, що використання цих продуктів протягом періоду від шести до дванадцяти місяців допомогло їм нормалізувати рівень ТТГ, і згодом вони змогли припинити вживати ці засоби, тоді як рівень гормонів щитоподібної залози залишався в них і далі оптимальним.

Ці продукти можуть бути особливо цікаві для пацієнтів, яким лікарі відмовляються призначати NDT-препарати, а також для тих, хто має лише несуттєво підвищений рівень ТТГ або тих, чий організм не сприймає препаратів гормонів щитоподібної залози. Якщо ви бажаєте використовувати безрецептурні засоби, узяті зі щитоподібної залози тварин, проконсультуйтеся з лікарем, перш ніж поєднувати їх з тиреоїдними гормонами.

Ароматерапія й ефірні олії

Якщо ви вивчали традиційну медицину, як і я свого часу, то ви, мабуть, скептично ставитеся до використання ефірних олій. Хоча мене завжди цікавила фармакогнозія, тобто виготовлення ліків з рослин — зрештою, перші ліки походили з коренів і трав, а не з лабораторій, — проте мені здавалося, що використовувати квіткові ефірні олії, щоб лікувати «реальні» захворювання, — то дещо надумане.

Одначе я більше зацікавилась ароматерапією, почувши від декого з пацієнтів про зменшену в них кількість антитіл до щитоподібної залози в лікуванні із застосуванням ладанової олії.

Лікувальний ефект ароматерапії великою мірою виникає завдяки впливу аромату ефірних олій на реакції мозку, які змінюють налаштування організму. Пригадайте, які відчуття викликають у вас пахощі ароматних квітів. Сама лише згадка про це поліпшує настрій у більшості людей і допомагає їм розслабитися. Як ми знаємо, стрес — важливий пусковий механізм під час аутоімунних захворювань, тож зрозуміло, що навіть така невелика зміна настрою може позитивно впливати на щитоподібну залозу й наднирники.

Проте ефірні олії мають на додачу ще один ефект. Ці олії містять активні речовини, які можуть засвоюватись організмом і виявляти фармакологічну дію, коли нанести олії на шкіру, вдихати або вживати всередину. Хоча я в жодному разі нікому не пораджу припинити вживати ліки й замінити їх ефірними оліями, але вважаю, що ці олії — прекрасна допоміжна терапія, яку можна застосовувати разом з іншими засобами (окрім іншого, вони чудово пахнуть і їх можна використовувати як замінник токсичних парфумів).

Ефірні олії можна розпилювати в повітрі за допомогою олійного дифузора, вживати всередину або застосовувати місцево. Моя колега Керрі Вітт запевняє, що нанесені на шкіру в ділянці щитоподібної залози суміші ефірних олій таких рослин, як ладан, гвоздика, смирна, майоран, базилік і лимонна трава, створюють природну підтримку функції залози. Мирт і лаванда (Lavandula angustifolia, а не гібридна) теж можуть бути корисними. Мирт — потужний адаптоген. Лаванда допомагає відновити волосся й заспокоїти тривожність.

Використовуючи ефірні олії, слід бути обережними. Будь ласка, візьміть до уваги певні застереження, якщо збираєтеся застосовувати ці олії.

• Більшість ефірних олій треба перед нанесенням на шкіру правильно розбавляти базовими оліями, як-от кокосова або жожоба, щоб запобігти подразненню.

• Я не раджу вживати ефірні олії всередину, якщо ви не співпрацюєте з кваліфікованим ароматерапевтом, бо деякі олії можуть бути токсичними у внутрішньому застосуванні.

Відлучення від препаратів гормонів щитоподібної залози

У жодному разі не слід різко припиняти вживати препарати гормонів через складні механізми зворотного зв’язку гормонів у організмі. Ви маєте дати своєму організму можливість повільно звикнути до вироблення тиреоїдних гормонів — отже, дозу препаратів треба зменшувати дуже поступово, під контролем лікаря й з лабораторними тестами. Щоб визначити, чи відбулася регенерація щитоподібної залози, можна розпочати з початкового зниження дози на 25 мкг еквіваленту левотироксину, лабораторні тести слід зробити через чотири-шість тижнів потому, щоб переконатися, що функція залози залишається нормальною. Якщо все гаразд, можна спробувати зменшити дозу ще на стільки ж із наступним тестуванням знову через чотири-шість тижнів.

Ще кілька слів щодо оптимізації рівня гормонів щитоподібної залози

Щойно ви оптимізуєте рівень гормонів щитоподібної залози в організмі, то за кілька днів виявите, що в вас з’явилась енергійність і здатність зносити холод і поліпшився настрій. Ваша маса теж оптимізується через кілька тижнів. Випадання волосся зменшиться через чотири-вісім тижнів, а відростатиме воно приблизно через вісім-дванадцять тижнів після оптимізації. Окрім того, багато хто повідомляє про зникнення дивних, здавалося б, не пов’язаних між собою симптомів, як-от тривожність, спазми сечового міхура, зап’ястковий тунельний синдром та багато інших. Оптимізувати гормони щитоподібної залози — то важлива частина відновлення здоров’я, і я сподіваюся, що цей розділ дав вам кілька стратегій, щоб її реалізувати в співпраці з лікарем.

Розділ 9. Протокол налагодження харчування й забезпечення організму поживними речовинами

Якщо ви звернулися саме до цього з «Розширених протоколів», у вас, імовірно, зосталися певні симптоми, пов’язані з нестачею поживних речовин або харчовими реакціями. У цьому розділі я поділюся з вами деякими способами вирішення цих проблем.

Перш ніж узятися до висвітлення цих стратегій, я хочу розповісти про деякі небезпечні догми щодо харчування, які можуть стати вам на заваді. Ознайомлення з ними допоможе уникнути зайвих перешкод у відновленні здоров’я.

Небезпечні догми щодо харчування

Догма № 1. Дієта може вилікувати все. Якщо я просто вилучу з раціону якомога більше продуктів, то одужаю

Хоча деякі пацієнти, змінивши свій раціон, досягли помітних успіхів і навіть перейшли в стадію повної ремісії, здебільшого самих лише змін дієти може бути недостатньо. Харчування з високим умістом поживних речовин і без реакційноздатної їжі може творити дива, це чи не найперше з того, що я вам рекомендую, але якщо ви три місяці сидите на дієті й не бачите жодних результатів або застрягли на одному рівні, то, ймовірно, якісь небажані гості оселилися в вас усередині й спричиняють у вашому організмі запалення.

Це можуть бути токсини, паразити або бактерії, які надмірно розмножилися. Якщо люди здебільшого готові до думки про можливу наявність у їхньому організмі токсинів, то припущення про наявність у ньому паразитів або інфекцій у багатьох породжує більшу стривоженість. Одначе таке трапляється частіше, ніж нам здається. У 2015 році в 80 % моїх пацієнтів, яким зміни в харчуванні не допомогли досягти стадії ремісії, виявився позитивним результат на одну або кілька кишкових інфекцій. Кишкові інфекції призводять до проникності кишківника, яка, як відомо, є одним з основних чинників хвороби Хашимото. Для того щоб подолати більшість інфекцій, потрібні спеціальні засоби лікування, як-от трави, антибіотики, протигрибкові або протипротозойні препарати. Жодне обмеження в харчуванні не може вилікувати інфекцію, а якщо вона в вас є, то виникатиме й чутливість до їжі (див. розділ 11).

Догма № 2. Зменшення кількості спожитих калорій і збільшення фізичного навантаження — це запорука схуднення під час захворювань щитоподібної залози

Цю догму часом підтримують деякі лікарі, які можуть казати вам, що в вас «синдром безперервного жування». Проте екстремальне обмеження спожитих калорій (з фізичними вправами чи без них) не просто недоцільне, воно може перевести ваш організм у адаптивний фізіологічний режим збереження калорій, який буває під час голодування. Це посилить гіпотиреоз і дисфункцію надниркових залоз і перешкодить зусиллям, спрямованим на позбавлення від зайвої ваги, яке зазвичай спостерігається лише тоді, коли ми маємо в організмі достатньо поживних речовин.

Догма № 3. Усі поживні речовини слід брати з їжею

Деякі ідеалісти вважають, що ми маємо брати всі поживні речовини з їжею, але це не завжди можливо, особливо для людей з хворобою Хашимото, які мають множинну харчову чутливість, інфекції та проблеми з травленням. Крім того, через виснаження ґрунту та сучасні методи рільництва, харчі не так багаті на поживні речовини, як це було кілька десятиліть тому. До того ж за деяких станів можуть бути корисними мегадози поживних речовин у такій кількості, якої ви не знайдете в продуктах. От чому я часто й густо рекомендую добавки для подолання певних симптомів.

На наступних сторінках я запропоную деякі способи вирішення цих проблем, які можуть заважати вашому одужанню. Я хочу поділитися порадами до вибору дієти на основі вашого унікального набору симптомів, вашої чутливості до їжі, інфекцій або токсинів, які можуть бути наявними в вашому організмі.

Подальші модифікації дієти, які допоможуть вилікуватися від хвороби Хашимото

Я могла б написати цілу серію книжок про різноманітні модифікації дієти, але більшість цієї інформації легко доступна в інтернеті, тож, зберігаючи місце в книжці й ваш час, я збираюся надати вам вказівки лише до п’яти найдоцільніших у певних випадках модифікацій. Щоб дістати додаткову інформацію, відвідайте веб-сайт www.thyroidpharmacist.com/action.

Модифікація № 1. Додаткове тестування чутливості до їжі

Якщо людина має кишкову проникність, то в неї з великою ймовірністю може виникнути чутливість майже до будь-якої їжі! Виконуючи «Фундаментальні протоколи», ви вже прибрали з раціону основні реакційноздатні продукти, але в декого з вас певні продукти й досі можуть спричиняти реакцію. Щоб з’ясувати ваші унікальні особливості чутливості до певної їжі, я зазвичай рекомендую застосовувати замість спеціального тестування елімінаційні дієти, як-от вступна, палео- й аутоімунна, подані в «Фундаментальних протоколах». Це пов’язано з тим, що жоден тест із виявлення харчової чутливості на певні продукти не такий точний, як реакція вашого організму.

Тести на харчову чутливість можуть давати помилкові результати, як позитивні, так і негативні. З одного боку, я стикалася з людьми, які додержували непотрібних обмежень своєї дієти, бо їх перевірили на множинну харчову чутливість до певної великої групи продуктів, визначеної для них як реакційноздатна. З другого боку, я бачила чимало інших людей, які затримували своє одужання, і далі споживаючи глютен, оскільки тест на харчову чутливість не виявив у них на нього реакції, хоча на глютен реагують майже 90 % людей, які страждають на хворобу Хашимото.

Звичайно, мені відомо, що існують певні тести на харчову чутливість, які є точнішими за інші. Я поділюсь з вами інформацією про ті з них, які вважаю найкориснішими, але спершу хотіла б визначити ситуації, за яких я рекомендую виконувати тести на чутливість до їжі.

• Якщо людина вже застосовує певну дієту, як-от палеодієта чи аутоімунна, але все одно має симптоми. Це особливо стосується тих ситуацій, коли симптомами є саме реакції чутливості до їжі, як-от висипка, здуття живота, втомливість чи головний біль, які виникають після їди. Продеколи причиною чутливості можуть бути деякі продукти, наприклад, цитрусові, персики або ананаси, несприйнятливість до яких не завжди буває легко знайти за допомогою традиційної елімінаційної дієти. Ці типи реакцій зазвичай тимчасові й зникають після загоєння кишківника, яке може тривати від трьох до шести місяців, але усунення на цей час реакційноздатних продуктів може суттєво полегшити симптоми.

• Якщо людині для того, щоб змінити свій раціон, треба побачити результати тестів на папері. Я ставлюся до цього з розумінням. Я й сама така, і саме витрата грошей на тести почасти спонукала мене додержувати дієти.

Види тестів, які можуть вам стати в пригоді

Пригадую, як я розповіла колезі, що тестування на харчову чутливість допомогло мені виявити в себе нестерпність набілу й що, відмовившись від молочного, я позбулася кислотного рефлюксу. Перейнявшись цим, мій колега пішов до алерголога й попросив замовити тест на алергію. Проте тест не виявив у нього жодних реакцій на їжу. Як я вже пояснювала раніше, таке трапляється тому, що тести, які призначають алергологи, виявляють харчову алергію, контрольовану класом імуноглобулінів IgE. Харчова чутливість, хоча й має схожу назву, являє собою інший тип імунної реакції, яка контролюється класами імуноглобулінів IgG, іноді IgA і IgM. Харчові алергії сприймають лікарі-практики як реальні захворювання, тоді як харчову чутливість ще вивчають і її не визнає традиційна медицина й страхові компанії.

Під час хвороби Хашимото мене особливо цікавить тестування на чутливість до їжі, яку контролює IgG. Харчові реакції IgG відомі як реакції гіперчутливості IV типу. Тиреоїдит Хашимото теж залежить (принаймні частково) від класу імуноглобулінів IgG і вважається реакцією гіперчутливості IV типу. Хоча досліджень, які підтверджують це, поки що нема, але за моїми спостереженнями вживання їжі, яка викликає IgG реакцію, сприяє розвитку хвороби Хашимото.

Якщо ви шукаєте конкретний тест на IgG, то на час написання цієї книжки я вважаю, що найточнішим для моїх пацієнтів і мене самої виявився тест на чутливість до їжі «Alletess». Якщо за цим тестом у пацієнта виявили позитивну реакцію на певну їжу, то я переконана, що, мабуть, ця їжа справді проблемна для цієї людини. Подеколи, особливо якщо людина якийсь час відмовлялася від певних продуктів, цей тест може дати помилковий негативний результат. Якщо помилково негативний результат виявили для одного з найреакційноздатніших продуктів, то я все одно рекомендую людині вилучити цю їжу мінімум на три тижні, а потім спробувати повторно її вводити до раціону, щоб визначити, чи виникає на неї реакція. Якщо ж ви, відмовившись від певної їжі, стали почуватися ліпше, я рекомендую зачекати від трьох до шести місяців, перш ніж робити спроби повторно її вводити до раціону.

Якщо ви співпрацюєте з лікарем з інтегративної або функціональної медицини, ви можете попросити його замовити «Alletess» тест. Якщо ж ні, я з радістю повідомляю вам, що нарешті є можливість замовляти цей тест без направлення. Я узгодила це питання з лабораторією, і наразі, отримавши набір для тестування, можна зробити його в себе вдома, майже в будь-якій точці земної кулі. Я рекомендую повторювати цей тест щорічно. Наша чутливість до їжі може змінюватися з часом, тож я вважаю, що щорічне тестування допомагає мені залишатися в курсі щодо своїх потенційних тригерів чи навіть передбачати їх.

Лабораторія також надсилає мені оновлення до найреакційноздатніших продуктів харчування для людей з хворобою Хашимото, які зробили тести, щоб я могла поділитися цією інформацією з вами в майбутніх повідомленнях. Для того щоб здобути додаткову інформацію, відвідайте веб-сайт www.thyroidpharmacist.com/action.

Модифікація № 2. Споживання вуглеводів

Якщо ви або спортсмен, або просто почуваєтеся втомленим на традиційній чи аутоімунній палеодієті, або маєте підвищений рівень кортизолу, зворотного Т3 та інші гормональні відхилення, то, можливо, вам треба вживати більше вуглеводів. У такому разі замість того, щоб споживати перероблені зернові продукти, я рекомендую додавати в раціон більше натуральних продуктів із вмістом вуглеводів, як-от кабачки, гарбузи (чудовий вибір — мускатні), солодка картопля, плантан (овочевий банан), десертний банан, яблука, маніок, бобові та крупи, як-от гречка, кіноа або білий рис (якщо ви до нього не чутливі).

Майте на увазі, що хоча інколи пацієнти, перейшовши на дієту з великим умістом білків і жирів, як у палеодієті, посилаються на відчуття втоми, то це, однак, не завжди пов’язано зі зменшеним споживанням вуглеводів. Насправді є чимало людей з аутоімунними захворюваннями, зокрема й з хворобою Хашимото, які чудово почуваються на суворій низьковуглеводній кетогенній дієті. Якщо ви відчуваєте втому під час дієти, яка переважно складається з жирів і білків, то це може бути пов’язане з низьким умістом шлункової кислоти, що призводить до утрудненого перетравлення білка.

У «Протоколі відновлення балансу кишківника» я обговорювала той факт, що в більшості людей, які страждають на хворобу Хашимото, шлункова кислотність понижена, що погіршує їхню здатність засвоювати білкову їжу. Люди з низьким умістом шлункової кислоти тяжіють до взяття енергії з вуглеводів, що цілком природно, бо вуглеводи для нормального перетравлення не потребують такої кількості травного соку, як білки.

Якщо ви й далі харчуєтеся продуктами з високим умістом вуглеводів, оскільки припускаєте, що вони вам потрібні для енергії, я рекомендую вам переглянути «Протокол відновлення балансу кишківника», зокрема підрозділ про травний фермент бетаїн з пепсином. Обов’язково долучіть цей фермент до тих добавок, які ви вживаєте, щоб могли визначити, чи підходить вам дієта з низьким умістом вуглеводів у раціоні. Чимало людей з’ясувало, що ці добавки допомогли їм позбутися втомливості. Інший спосіб підвищити шлункову кислотність і поліпшити травлення — вживати разом з білковими стравами гарячу воду з лимоном або воду з чайною ложкою яблучного оцту на склянку.

Модифікація № 3. Смузі з натуральних продуктів

Коли людина починає споживати лише натуральну їжу, це дає змогу помітити те, чого ми інколи не помічаємо, перебуваючи на звичній для нас сучасній дієті з великою кількістю перероблених зернових продуктів і набілу з гормонами, а саме — порушене всмоктування та погане засвоєння поживних речовин. Такий стан призводить до того, що організм людини не може повноцінно функціонувати. Основними причинами цих розладів травної системи можуть бути порушене виробництво кортизолу (див. розділ 10), кишкові інфекції, як-от НРБТК або паразити (див. розділ 11), надмірна доза препаратів гормонів (див. розділ 8), виснаження поживних речовин або неадекватне споживання калорій через неправильне надходження сигналу про ситість, спричинене бідною на поживні речовини їжею.

Для того щоб визначити, чи справді ви споживаєте достатньо калорій, завантажте на телефон програму для їхнього підрахунку, наприклад «MyFitnessPal», яка допоможе відстежувати щоденне надходження калорій у організм. Споживання натуральної їжі може давати більше відчуття ситості, ніж споживання простих вуглеводів, тож ви можете почуватися ситим, але не відбирати достатньої кількості калорій. Додаток допоможе вам визначити вашу цільову масу (якщо вам треба схуднути чи погладшати) і кількість калорій на день, яка вам для цього знадобиться.

Щоб збільшити свою масу, я рекомендую додати до вечері «Модифікований смузі». Смузі в такому разі краще засвоюється й може наповнити організм якісними калоріями. Споживаючи смузі після вечері, а не за сніданком, ви не даєте своєму організму на початку дня сигнал про те, що ситі. Якщо ж ви споживатимете смузі вранці, він дасть вам відчуття ситості на весь день, тому, якщо ви намагаєтеся набрати масу, ліпше споживати натуральну їжу вранці, а смузі перед сном.

Модифікований смузі

1 авокадо,

1 склянка кокосового молока,

1 банан,

2 жовтки (якщо ви їх добре сприймаєте),

1 ложка з горою гідролізованого яловичого білка.

Помістіть інгредієнти до блендера й ретельно перемішайте. Можете додати води для розрідження консистенції, щоб полегшити споживання й відчувати меншу насиченість. Це чудовий спосіб додати 700 калорій до щоденного споживання. Ви також можете додати до смузі варену солодку картоплю, якщо вам треба більше вуглеводів або калорій для досягнення своєї мети.

Модифікація № 4. Уникнення надлишку йоду

Я вже згадувала, що надлишок йоду визнали пусковим механізмом для виникнення хвороби Хашимото. Це актуально, зокрема для людей, які генетично схильні до цього захворювання й які, можливо, мають певні слабкі місця, як-от дефіцит селену.

Якщо ви зазнали впливу високих доз йоду, то для того щоб звести нанівець негативні наслідки цього, для вас можуть бути корисними добавки селену до 400 мкг на день.

Подеколи в тих людей, у яких хвороба Хашимото спричинена надлишком йоду, дієта з низьким його вмістом сприяє послабленню аутоімунної атаки на щитоподібну залозу та нормалізації її функції. У такому разі треба тимчасово на термін від одного до трьох місяців обмежити до менш ніж 100 мкг на добу надходження йоду до організму (щитоподібній залозі треба приблизно 52 мкг на добу йоду, який у невеликій кількості входить до складу гормонів цієї залози). Це означає, що треба обмежити споживання йоду з добавками, а також з такими продуктами, як морська капуста, ламінарія, спіруліна, хлорела й навіть морепродукти. Для того щоб мати додаткову інформацію про заходи для зниження вмісту йоду в організмі, дивіться мою першу книжку «Тиреоїдит Хашимото. Зміни способу життя для визначення та усунення першопричин захворювання».

ДОСЛІДЖЕННЯ ПЕРШОПРИЧИН ХВОРОБИ. Йод — дуже суперечливий чинник

Якщо ви шукатимете в інтернеті інформацію про розлади функції щитоподібної залози, то, ймовірно, виявите суперечливі твердження про роль йоду в здоров’ї цієї залози. Деякі медики запевняють, що причиною захворювань щитоподібної залози є дефіцит йоду й що йодні добавки можуть зарадити цим проблемам. Інші кажуть, що спричинити такі хвороби може надлишок йоду й що його вживання може лише погіршити стан хворого. Де тут правда? Як це часто буває — десь посередині! Йод — важливий компонент гормонів щитоподібної залози, і його дефіцит може призвести до гіпотиреозу. Одначе типовий тиреоїдит Хашимото не пов’язаний з дефіцитом йоду. Пусковим механізмом хвороби Хашимото визнано саме надлишок йоду.

Йод має вузький діапазон терапевтичної дії, тому недостатня його кількість у організмі призводить до йододефіцитного гіпотиреозу, а занадто велика може спричинити або посилити хворобу Хашимото!

Це пов’язано з особливостями того процесу, за якого йод з продуктів харчування та харчових добавок переробляється щитоподібною залозою для використання в організмі. Під час цього процесу виділяється перекис водню — вільний радикал. Якщо рівень селену в організмі достатній і цей селен належно використовується, то він нейтралізує перекис водню. Проте у разі великого надлишку йоду перекис водню може спричинити окисне пошкодження щитоподібної залози.

Дослідження свідчить, що надлишок йоду спричинює утворення активних форм кисню — хімічних речовин, які призводять до пошкодження й загибелі клітин тканин щитоподібної залози. Ці перевантажені йодом клітини вивільняють, коли гинуть, молекулярні структури, асоційовані з небезпекою або з пошкодженням (danger-associated molecular patterns або damage-associated molecular patterns, скорочено DAMP) які запускають аутоімунний процес, якщо людина має генетичну схильність до нього та кишкову проникність. Поглянувши на це з погляду еволюційних адаптивних процесів як на успадковану мудрість організму, ми можемо зрозуміти, що організм у такий спосіб намагається зупинити вироблення надлишкової кількості гормонів щитоподібної залози, яке могло б статися в результаті надходження до організму занадто великої кількості йоду.

Високі дози йоду можуть посилити хворобу Хашимото й прискорити руйнування клітин щитоподібної залози. Американська асоціація з досліджень щитоподібної залози застерігає від використання доз понад 500 мкг на день і зазначає, що дози понад 1100 мкг можуть спричинити дисфункцію щитоподібної залози. Це попередження стосується загальної популяції, але дослідження свідчить, що люди, які страждають на хворобу Хашимото, можуть бути чутливими до ще менших доз.

Хоча деякі дослідники функції щитоподібної залози вважають високі дози йоду корисними для всіх, хто потерпає від захворювань цієї залози, я не помітила, щоб під час хвороби Хашимото це було саме так. За моїми спостереженнями, після використання високих доз йоду в пацієнтів з’являлися нові симптоми захворювання щитоподібної залози, рівень ТТГ і рівень антитіл різко зростав, а рівень тиреоїдних гормонів різко падав. Доктор Датіс Харразіян, один з найвідоміших світових авторитетів з немедикаментозного лікування хвороби Хашимото, повідомляє, що йод може в деяких людей з цією хворобою підвищувати не тільки рівень антитіл до щитоподібної залози, а й рівень антитіл до мозку, що призводить до його пошкодження.

Триста п’ятдесят шість моїх читачів, яких опитували, спробували вживати високі дози йоду. 25 % з цієї групи заявили, що йод у високих дозах поліпшив їхнє самопочуття, 28,5 % вважають, що він погіршив їхній стан, а 46,5 % не помітили різниці в тому, як вони почуваються, хоча це не означає, що йод не вплинув на їхні показники стану щитоподібної залози. Висновок з цього опитування полягає в тому, що частка тих, хто почувався гірше від високих доз йоду була більшою, ніж тих, хто почувався краще. З іншого боку, обмежене споживання йоду допомогло 32 % пацієнтів почуватися краще, а гірше стало лише 7 %.

На відміну від цього, вживання добавки селену допомогло 63 % пацієнтів почуватися краще, 34 % не помітили різниці, а 3 % стали почуватися гірше. А відмова від глютену допомогла 88 % людей почуватися краще, 11 % не помітили різниці, а 1 % почувалися гірше.

Як бачите, для лікування хвороби Хашимото є багато безпечніших і набагато ефективніших засобів, ніж добавки йоду, саме тому я вирішила зосередитися на тих методах, які є корисними для більшості людей і найменш імовірно призводять до шкоди. Я ставлюся до йоду як до препарату з вузьким терапевтичним діапазоном і рекомендую обережно застосовувати його під час хвороби Хашимото.

Тоді як точаться суперечки про те, чи слід хворим на хворобу Хашимото вживати йод, чи уникати його зовсім, дослідження 1999 року, в якому спостерігали понад вісімсот днів за 377 людьми, які мали хворобу Хашимото, засвідчило, що в поєднанні з гормональною терапією добову дозу йоду до 200 мкг на день добре витримують пацієнти, вона навіть знижує рівень антитіл до щитоподібної залози.

Тим, хто має хворобу Хашимото, я не раджу вживати дози йоду, які перевищують рекомендовану добову норму 150 мкг, або для вагітних і жінок, які годують груддю, 220 мкг і 290 мкг відповідно. Дози, які сягають 300 мкг на день, можуть посилити симптоми хвороби Хашимото.

Важливо пам’ятати, що йод — це мікроелемент «золотої середини», який потрібен для оптимального стану здоров’я лише в чітко визначеній кількості.

Із цього розділу ви дізнаєтеся більше про те, як подолати токсичність йоду та що робити, якщо ви зазнали впливу його надмірних доз. Ви також можете переглянути мою першу книжку «Тиреоїдит Хашимото. Зміни способу життя для визначення та усунення першопричин захворювання», у якій знайдете всебічне обговорення можливого впливу йоду на виникнення й перебіг хвороби Хашимото й протокол до його обмеження.

Модифікація № 5. Ротаційна дієта

Ротаційна дієта може бути корисною для тих, хто має множинну харчову чутливість і не досяг полегшення від застосування вступної, палео- або аутоімунних дієт. Ця дієта призначена також для тих людей, які постійно змушені вилучати всілякі продукти зі свого раціону, оскільки стають із часом чутливими до дедалі більшої їхньої кількості, і для тих, хто має кілька аутоімунних захворювань.

Основний принцип ротаційної дієти полягає в тому, що ви протягом доби насолоджуєтеся продуктами певної харчової групи (так званої сім’ї), а потім знову вживаєте їх не раніше ніж через чотири доби (див. таблицю). Споживання певної їжі лише один раз на чотири доби допомагає послабити харчові реакції, запобігти чутливості до їжі й прискорити одужання.

Споживання певних харчів можна прив’язати до календарних днів (наприклад, ви їсте призначені для першого дня продукти на сніданок, обід і вечерю, скажімо, в понеділок) або для зручності приготування різноманітних страв можна орієнтуватися просто на період у двадцять чотири години (тоді ви їстимете призначені для першого дня продукти на вечерю в понеділок і на сніданок та обід у вівторок, продукти другого дня ви їстимете на вечерю в вівторок тощо).

Ротаційної дієти слід додержувати від тридцяти до дев’яноста днів, працюючи над усуненням найзначніших тригерів. Будь ласка, пам’ятайте, що сама лише дієта не вилікує кишківник!

Групи харчів, які треба повністю вилучити з ротаційної дієти: із вмістом кофеїну, набіл, яйця, зернові, бобові, овочі з родини пасльонових, горіхи, насіння, водорості, цукор.

Продукти, здатні спричинити найсильніші харчові реакції, вилучають з ротаційної дієти. Одначе, можливо, вам доведеться ще додатково вилучити певні продукти за результатами вашого «Alletess» тесту на чутливість до їжі або ті, чутливість до яких ви визначили через елімінаційну дієту. Майте на увазі, що деякі харчі можуть спричиняти спільну реакцію з продуктами іншої сім’ї — наприклад, чутлива до мигдалю людина може також мати чутливість до абрикосів, вишень, нектаринів, персиків, слив, родзинок та чорносливу. Людина, чутлива до фініків, може також реагувати на кокос і серцевину пальми й навпаки.

Щоб здобути додаткову інформацію про ротаційну дієту, відвідайте веб-сайт www.thyroid pharmacist.com/action. Там ви знайдете рецепти, меню та перелік неодмінних продуктів.

Додаткові модифікації під час деяких конкретних симптомів

Модифікації дієти, зокрема й ті, до яких удавалися ви в перебігу виконання «Фундаментальних протоколів» (вступна, палео- й аутоімунна дієти) й ті, про які ви щойно дізналися в цьому розділі (ротаційна дієта), базуються на моєму особистому досвіді із застосування численних дієт і на клінічному досвіді моєї праці з пацієнтами. Ці дієти призначені стати для вас вихідною точкою, але, можливо, їх треба буде адаптувати до ваших індивідуальних потреб та реакцій на певні харчі.

Індивідуальне поєднання вашого етнічного походження, теперішнього стану здоров’я, навколишнього середовища, рівня стресу, інфекцій, впливу токсинів і симптомів може потребувати додаткових змін вашої дієти. Ось деякі конкретні модифікації дієти, які ви можете застосувати на основі симптомів або першопричин вашого захворювання.

• Порушене засвоєння фруктози й відхилення від нормального рівня вмісту цукру в крові. Обмежте споживання фруктози до менш ніж 50 г на день.

• НРБТК. Ви можете протягом від двох до шести місяців використовувати дієту low-FODMAP (під час якої з раціону вилучають коротколанцюгові вуглеводи, які погано всмоктуються в тонкому кишківнику й схильні бродити в товстій кишці), протягом двох-трьох тижнів — елементарну дієту, коли їжа замінюється попередньо переробленими речовинами з потрібними макро- та мікроелементами (торговельна марка «Physicians’ Elemental Diet» від «Integrative Therapeutics» є тим замінником їжі, який я вам рекомендую), або дієту без ферментованих продуктів.

• Симптоми отруєння міддю (як-от вугрі, гормональні порушення, втомливість, емоційна лабільність і червонуватий відтінок волосся). Застосуйте дієту з низьким умістом міді. Для додаткової інформації дивіться сторінку 431.

• Симптоми чутливості до цитрусових (як-от втомливість, алергія, головний біль, проблеми з носовими пазухами, висипка та розлад шлунку). Видаліть з раціону цитрусові.

• Для уповільнення детоксикації. Спробуйте застосувати двотижневу веганську або вегетаріанську дієту.

• Якщо ви надмірно втратили масу. Додайте до свого раціону «Модифікований смузі» (див. с. 333).

• Кандидоз. Спробуйте дієту, яка обмежує дріжджі, як-от «Дієта екології тіла» («Body Ecology Diet»).

• Неврологічні проблеми (як-от депресія, тривожність, потьмарення свідомості, епілепсія, головний біль або мігрень). Може бути корисною кетогенна дієта з низьким умістом вуглеводів, коли організм розщеплює на паливо жири, а не покладається на вуглеводи.

• Йодне отруєння (після впливу високих доз йоду). Дієта з низьким умістом йоду протягом одного-трьох місяців допоможе вам одужати.

• Отруєння сіркою (із такими симптомами, як сухість шкіри, вугрі та висипка). Допомогти усунути симптоми може дієта з низьким умістом сірки. Дивіться сторінку 430 для додаткової інформації.

• Ртутне отруєння. Додержуйте дієти з низьким умістом морепродуктів.

• Важка реакція на набіл (і залишкові її симптоми). Спробуйте уникати яловичини, що також може допомогти.

• Проблеми, спричинені запаленням (як-от біль, вульводинія, фіброміалгія, печіння під час сечовипускання, камені в нирках та подразнений сечовий міхур, які не вирішують інші дієти чи засоби). Додержуйте дієти з низьким умістом оксалатів.

• Порушення всмоктування в кишківнику. Спробуйте зменшити споживання сирої їжі на користь пюре.

• Порушення детоксикації. Збільште споживання сирої їжі.

• Проблеми з жовчним міхуром. Видаліть з раціону яйця, свинину, цибулю, курятину, каву, апельсини, боби, горіхи, яблука та помідори.

• Отруєння цвіллю. Вилучіть продукти й напої з можливим умістом цвілі, як-от арахіс, родзинки, сухофрукти, горіхи, кава, пиво й вино, та спробуйте застосувати дієту, яка уникає таких продуктів, як «Куленепробивна дієта» («Bulletproof Diet»).

Якщо ви хочете додержувати однієї з зазначених вище рекомендацій, яка потребує видалення з раціону або обмеження певного продукту, ви маєте з’ясувати, чи саме він спричиняє ваші симптоми. Для цього на три тижні видаліть з раціону всі джерела підозрілого продукту, спостерігаючи за своїми симптомами протягом усього цього періоду, а потім знову вводьте його до харчування, вживаючи протягом трьох днів поспіль. Спостерігайте за симптомами протягом цих трьох днів, щоб визначити, чи справді ви реагуєте саме на цю їжу.

Більшості дієтичних модифікацій на основі симптомів слід додержувати від двох тижнів до трьох місяців. На початкових стадіях лікування треба вилучити з раціону певні продукти, коли ви почнете одужувати, то зможете додавати до свого харчування дедалі більше продуктів. Хоча пацієнти, які потерпають від хвороби Хашимото, можуть спершу мати множинну чутливість до їжі, але, коли вони перебувають у стадії ремісії, найчастіше в них залишається чутливість не більше ніж до трьох продуктів. Також можуть змінюватися з часом і потреби в певних речовинах, коли ви позбудетеся інфекцій або врівноважите кишкову флору.

Для більшості пацієнтів підтримувальною дієтою (після того як вони виконали «Фундаментальні протоколи») може бути палеодієта або дієта без глютену, набілу й сої. Дехто зможе, досягнувши ремісії, поступово ввести до свого раціону всі продукти, проте для більшості буде корисно й далі додержувати споживання мінімальної кількості глютену. Наразі я пропоную всім, хто страждає на аутоімунні захворювання щитоподібної залози, подумати про довічне видалення з раціону глютену, набілу та сої.

Засвоєння поживних речовин

У цьому підрозділі я покажу вам, як оптимізувати рівень поживних речовин за допомогою добавок. Деякі поживні речовини можна вільно додавати до свого раціону, не турбуючись про перевірку їхнього накопичення в організмі, тоді як інші потребують постійного тестування та спеціальних запобіжних заходів. Ось які симптоми можуть вказувати на потреби в певних вітамінах чи мінералах або навіть у вживанні мегадоз цих вітамінів чи мінералів:

• Менструальні судоми, мігрень, синдром неспокійних ніг, закрепи, тривожність. Вам може допомогти цитрат магнію.

• Виснаження м’язів. Ви можете скористатися добавкою бікарбонату калію, добавкою магнію, полівітамінними добавками, як-от «Nutrient 950» (без йоду, заліза та міді) від «Pure Encapsulations», та амінокислотним порошком, як-от «Amino-NR» від «Pure Encapsulations».

• Біль, запалення, сухість шкіри, жирне волосся, вугрі, екзема. Вам може бути корисно вживати 1–4 г риб’ячого жиру на день.

• Утомливість, потьмарення свідомості, низький кров’яний тиск, проблеми з наднирниками, нестерпність вуглеводів. Для вас може бути корисно вживати від 600 мг тіаміну на день або більше.

• Запаморочення, судоми, інфекція H. pylori, веганська або вегетаріанська дієта в анамнезі. Спробуйте застосувати під’язикові таблетки метилкобаламіну або вітамін В12 у рідкому вигляді чи в вигляді ін’єкцій (рекомендується тестування рівня перед уживанням добавки).

• Вірус Епштейна–Барр, опухлі залози, часті застуди. Ви можете вживати 500-3000 мг вітаміну С на добу або внутрішньовенні ін’єкції вітаміну С.

• Період після пологів, годування груддю, вагітність, низький рівень зворотного Т3, несприятлива реакція на селен, фіброкістоз молочних залоз. Ви можете скористатися йодною добавкою до 200 мкг на день.

• Порушення всмоктування жиру (масні, «пливучі» або незабарвлені випорожнення, гази або відрижка, сухість шкіри, біль у жовчному міхурі, камені в жовчному міхурі, видалений жовчний міхур, нудота, гормональний дисбаланс, дефіцит вітамінів A, D, E і K). Вам можуть бути корисними добавки «Rootcology Liver & Gallbladder Support», «Pancreatic Enzyme Formula» від «Pure Encapsulations» або «LV-GB» від «Designs for Health».

• Недостатність ферментів підшлункової залози (втрата ваги, діарея, гази, масні випорожнення, здуття живота, біль у шлунку через кілька годин після їди). Ви можете скористатися підтримкою «Rootcology Liver & Gallbladder Support», «Pancreatic Enzyme Formula» від «Pure Encapsulations» або «LV-GB» від «Designs for Health».

• Висипка на шкірі, сухість, вугрі, пов’язані з чутливістю до сірки. Вам може бути корисно вживати піколінат цинку в дозі, вищій за 30 мг на день, та молібден в дозі 100–600 мкг на день.

• Порушення засвоєння жирів, проживання в північному кліматі, недостатнє споживання жирної риби, недостатній вплив сонячних променів, історія хвороби Хашимото. Усе це свідчить про потребу в вітаміні D (рекомендується тестувати його рівень перед уживанням добавки).

• Випадання волосся, анемія, блідість шкіри, стомлюваність, потяг до льоду, потяг до моркви. Це свідчать про потребу в феритині або залізі (рекомендується тестувати його рівень перед уживанням добавки).

Повернення до раціону продуктів харчування

Ось деякі симптоми, які можуть виникати, коли ви починаєте повертати продукти до свого раціону, і які свідчать про те, що ви реагуєте на певну їжу й що вам, можливо, доведеться її вилучити зі свого харчування на період від трьох до дванадцяти місяців.

Основні тести на визначення рівня поживних речовин

Я вже обговорювала в «Фундаментальних протоколах» тестування на вітамін В12, феритин і вітамін D. Ось додаткова інформація щодо феритину й вітаміну В12.

Феритин

Феритин — це назва білка, який містить запаси заліза в нашому організмі. Феритин неодмінний для транспортування Т3 до ядра клітини й для використання цього гормона. Дефіцит феритину може призвести до втомливості, нестерпності холоду, задишки, порушення мовлення й втрати волосся. Якщо є дефіцит феритину, волосся випадає під час миття голови й розчісування, до того ж волосся зріджується в цілому, а не випадає в окремих місцях, як під час появи лисини. Тобто волосся стоншується й стає менш густим.

Рівень феритину можна виміряти, і цей рівень — найкращий показник того, скільки заліза зберігається в організмі та чи воно доступне для використання. Рівень феритину слід перевіряти в усіх жінок, які потерпають від хвороби Хашимото, та в тих, у кого спостерігається випадання волосся.

Нормальним рівнем феритину для жінок уважається показник від 12 до 150 нг/мл. На думку деяких експертів, конечний для припинення випадання волосся рівень феритину становить щонайменше 40 нг/мл, а конечний для відростання волосся рівень є не меншим за 70 нг/мл. Оптимальний рівень феритину для нормальної функції щитоподібної залози становить від 90 до 110 нг/мл.

Залізо в продуктах харчування буває двох типів — у вигляді гему та в іншій формі. Залізо в вигляді гему краще засвоюється й міститься переважно в продуктах тваринного походження. Найвищий уміст заліза в субпродуктах — саме так, у смачній печінці. Яловичина, індичка та курятина теж добрий вибір. (Вибачте, друзі-вегетаріанці.) В іншій формі залізо міститься в горіхах, квасолі та шпинаті, але воно зазвичай не засвоюється так добре, як гем.

Щоб відновити рівень заліза, ви можете двічі на тиждень їсти варену печінку або кілька разів на тиждень яловичину. Вітамін С підвищує засвоєння заліза, тож уживання таблеток вітаміну С або споживання їжі, багатої на вітамін С, як-от варена капуста броколі, разом з їжею, багатою на залізо, — найкращий спосіб підвищити рівень заліза та феритину. Створення кислого шлункового середовища через уживання бетаїну з добавкою пепсину під час їди також може бути для цього корисне.

Ви також можете вживати препарати заліза. Одначе в більшості з них міститься залізо в негемовій формі й воно може погано засвоюватися. Крім того, в багатьох людей ці добавки спричиняють біль у животі й закрепи!

Якщо ви вживаєте препарати заліза, робіть це з великою обережністю, бо в разі передозування вони небезпечні для дітей та дорослих. Передозування заліза може бути смертельним, тому переконайтеся, що ви тримаєте його препарати в недоступному для дітей місці. Перегляньте таблицю «Дефіцит заліза», щоб дістати конкретну інформацію про добавки. Дози від 20 до 40 мг елементарного заліза на день можуть поліпшити його рівень в організмі під час анемії, але обов’язково обговоріть з лікарем або фармацевтом дозу, яка вам може знадобитися.

Вітамін В12

Низький рівень вітаміну В12 може призвести до анемії, недорозвинення ворсинок у кишківнику (в яких містяться травні ферменти), порушення травлення та запалення. Вітамін В12 в нашому раціоні міститься в тваринних білках. Є доступними лабораторні тести для вимірювання рівня В12, але вони не завжди розкривають усю інформацію. Рівень, наразі визнаний за низький, є низьким аж занадто. Дослідження свідчить, що «низький у межах норми» рівень B12 може бути пов’язаний з такими неврологічними симптомами, як труднощі з утримуванням рівноваги, западання в непам’ять, потьмарення свідомості, поколювання в кінцівках, депресія, манія, втомливість і психоз. Низький рівень соляної кислоти, який зазвичай характерний для людей з хворобою Хашимото, несе з собою загрозу дефіциту вітаміну В12. Споживання хліба та зернових продуктів, збагачених фолієвою кислотою, може замаскувати цей дефіцит у разі стандартних лабораторних тестів.

Вітамін В12 у природному вигляді міститься в продуктах тваринного походження, зокрема в рибі, м’ясі, птиці, яйцях, молоці та набілі. Проте цього вітаміну зазвичай нема в рослинній їжі, що для вегетаріанців і особливо для веганів підвищує ризик його нестачі. Використання добавок з вітаміном B12 важливе для веганів і може бути корисне також для тих, хто має низький уміст шлункової кислоти, доки цей стан не виправити, бо в добавках вітамін B12 перебуває в вільній формі й для його засвоєння непотрібне травлення.

Варіанти заміни природного вітаміну В12 містять пероральні (для вживання всередину) і сублінгвальні (під’язикові) таблетки та ін’єкції.

Додаткові тести на поживні речовини

Деякі мої пацієнти, які вирішили зробити тест на мікроелементи «SpectraCell», виявили в себе нестачу й інших поживних речовин, як-от селену, вітамінів групи В, особливо тіаміну, жирних кислот, цинку, глутатіону, аспарагіну, олеїнової кислоти, інозитолу й глутаміну.

Додатковим порушенням, яке можна спостерігати в людей з хворобою Хашимото, є мутація гена MTHFR, гомозиготна (обидві алелі гена мають мутацію) або гетерозиготна (одна алель гена мутована). У «Протоколі підтримування печінки» я рекомендувала протягом двох тижнів уживати добавки, які сприяють метилюванню. Якщо в вас є мутація гена MTHFR, ці добавки варто вживати протягом тривалого часу (див. розділ 4).

Для додаткової інформації про варіанти тестів за власним замовленням дивіться веб-сайт www.thyroidpharmacist.com/action.

Наступні кроки

Я сподіваюся, що глибше вивчення стратегій харчування та поповнення поживних речовин у організмі допомогло вам послабити деякі симптоми хвороби Хашимото, яких ви прагнете позбутися. Я знаю, як це воно — відчувати потребу дошукуватися першопричин свого захворювання та чи глибоке полегшення відчуваєш, коли знаходиш способи лікування, які належно спрацьовують. Якщо якісь запеклі симптоми й досі у вас залишаються, не впадайте в відчай, бо за іншими розширеними протоколами ви зможете зробити дальші ефективні кроки до свого одужання.

Розділ 10. Протокол подолання травматичного стресу

Якщо оцінювання травматичного стресу привело вас до цього розділу, тоді розгляньмо такі важливі кроки, які допоможуть вам вилікуватися від хвороби Хашимото. Фундаментальний «Протокол відновлення надниркових залоз» разом з «Протоколом підтримування печінки» і «Протоколом відновлення балансу кишківника» можуть протягом трьох місяців допомогти в багатьох випадках дисфункції надниркових залоз. Але дехто з вас може й далі потерпати від цієї дисфункції, попри всі зусилля, спрямовані на збалансування рівня цукру в крові та послаблення впливу стресових чинників. Це, ймовірно, може бути пов’язано із задавненою історією травматичного стресу, який призвів до глибоких порушень стресових реакцій. Урівноваження реакції на стрес тоді потребує додаткового втручання, по-перше, щоб виявити й усунути будь-який травматичний стрес, який може стримувати одужання, і, по-друге, щоб забезпечити належну підтримку наднирників. І перше, і друге потребує довготривалих зусиль, яких слід докладати в обох напрямах одночасно.

Працюючи над основними психологічними першопричинами порушеної реакції на стрес, ви водночас можете полегшити симптоми, залучивши терапію препаратами й добавками, щоб збалансувати функції наднирників (на додачу до тієї, яку ви вже застосовували, виконуючи «Протокол відновлення надниркових залоз»). Я рекомендую застосовувати обидві стратегії. Хоча ви можете поліпшити стан своїх надниркових залоз завдяки прямому впливу на фізіологічні процеси в організмі (тобто через уживання добавок), але якщо не усунете психологічних чинників захворювання, у вас зостанеться висока ймовірність рецидиву. Запропоновані протоколом засоби, які впливають на фізіологію, допоможуть почуватися ліпше в найближчій перспективі, тоді як психологічні допоможуть зберегти це поліпшення на тривалий час. У цьому розділі представлено п’ять психологічних способів, а також розширений опис засобів впливу на фізіологічні процеси, які, на мою думку, були корисними для моїх пацієнтів.

Створення протизапального середовища в організмі й у своїй свідомості

Щоб відновити рівновагу в організмі, ми маємо бути впевнені, що зусебіч забезпечили собі протизапальне середовище. Запалення наявне під час більшості аутоімунних станів, і воно може спричиняти дисфункцію надниркових залоз і аутоімунний каскад. Причин запалення в організмі може бути безліч — інфекції, нестерпність певної їжі, травми, дисбаланс внутрішньої флори та прозапальне середовище, створене незбалансованим співвідношенням жирних кислот омега-3 й омега-6. Крім того, дослідження свідчить, що причиною запалення можуть бути деякі наші думки. Я розглядаю таке викликане думками запалення як продукт румінації.

Румінація — це багатозначний термін, у психології він означає нав’язливе переживання наново своїх турбот і стресів, замість того щоб зосередитися на їхньому вирішенні. Це можна порівняти з ремиґанням худоби, яка повертає назад і знову ще раз пережовує те, що вже пережувала й проковтнула. Мені подобається проводити паралелі між цими двома явищами. Щоб досконало переробляти важку для засвоєння їжу, такі жуйні тварини, як корови та кози, відригують і пережовують те, що з’їли. Це забезпечує належне засвоєння ними корму, ми знаємо, що неперетравлена їжа може бути запальною, і таке пережовування для тварин корисне!

Так само існують складні думки та переживання, які людині важко засвоїти, опрацювати й «перетравити». Замість того щоб усвідомити певні події, а потім рухатися далі, люди з порушеною реакцією на стрес повсякчас відновлюють у своїй свідомості думки, які викликають у них страждання. Хочу додати, що, хоча процес пережовування жуйки неабияк корисний для жуйних тварин, але люди — це не корови й не кози. Наша еволюція вела нас не до того, щоб ми жували жуйку. Румінація активізує запальні чинники та погіршує роботу надниркових залоз. Існують корисні, хоча й не надто широко відомі способи, які допомагають упоратися з важким досвідом. У цьому розділі я поділюся з вами деякими найвдалішими методами подолання минулих травм і стресових чинників, щоб ви могли рухатися далі до здорового й радісного життя без нав’язливих думок, які провокують запалення.

Для того щоб відновити рівновагу в організмі, ми маємо бути впевнені, що зусебіч забезпечили собі протизапальне середовище.

Травматичний стрес і хвороба Хашимото

Розпочинаючи свою путь до подолання хвороби Хашимото, я не надто замислювалася над тією роллю, яку притлумлені емоції й травматичний стрес можуть відігравати в аутоімунних захворюваннях. Але роки праці з пацієнтами, які мали глибокі емоційні травми й, попри найкращі засоби лікування, не могли одужати, відкрили мені очі на психологічний компонент хвороби Хашимото. Адже важливо розуміти, що організм — то цілісна система. Так само як фізичне здоров’я може впливати на наш психологічний стан, існує й зворотний вплив.

Стейсі Роббінс, особистісна наставниця, яка спеціалізується на роботі з жінками з хворобою Хашимото, припускає, що травматичні події та емоційний стрес можуть бути причиною моделей поведінки цих жінок, як-от «перфекціонізм, схильність до контролю, недовіра, низька самооцінка, життя в страху, і це лише деякі з таких прикладів. Це реакція на незаліковані травми в минулому, які колись були — чи то сексуальне або фізичне насильство, чи якась глибока образа, чи трагічна подія».

Чи впізнаєте ви в себе котрусь із зазначених особливостей поведінки? Якщо так, то чи вважаєте ви, що емоційна травма, яка лежить в основі цього, може перешкоджати вам повністю одужати, навіть якщо ви не звертаєте на неї уваги? Я знаю, що для вас може бути важко відчиняти таємну скриньку в своїй душі, щоб поглянути на щось болюче, на те, що ви, можливо, притлумлювали в собі роками, навіть десятиліттями. Одначе звернення до подій або переживань, які могли сформувати вашу підвищену реакцію на стрес, а отже, сприяти порушенням функції щитоподібної залози, може бути тією самою ланкою, якої бракує для повного одужання від хвороби Хашимото. Я не з чуток знаю, як це — повертатися до болісних переживань, і я хотіла б трохи поділитися власним досвідом, якщо це допоможе вам досягти прогресу в одужанні.

Подолання наслідків травматичних подій та моделей поведінки, до яких такі події призводять

Життєві травми можуть утримувати нас у режимі «бийся або втікай», але за допомогою належних засобів ми можемо перепрограмувати свою поведінку. Переживши травму, жорстоке поводження або сексуальне насильство, людина може повірити в одне або кілька з таких тверджень:

«Світ — небезпечне місце».

«Люди хочуть мені зашкодити».

«Я тут у небезпеці».

«Я не заслуговую, щоб мене любили».

«Мені треба захищатися».

«Мене ніхто не цінує».

«Ніхто мені не вірить».

«Я не самодостатня».

Певним чином ці переконання можуть виконувати захисну роль у нашому житті. Наприклад, людина, яка відчуває, що світ небезпечний, може стати уважнішою й пильнішою до потенційних загроз, і це може захистити її в певних ситуаціях. Але, з іншого боку, такі негативні переконання та самообмеження спричиняють схильність до посиленого контролю, відчуття ізоляції від навколишнього світу й постійне протистояння йому. До того ж негативний життєвий досвід може породити негативні думки не лише про світ та людей навколо, а й про нас самих.

ВИЗНАЧЕННЯ ПЕРШОПРИЧИН ЗАХВОРЮВАННЯ. Чи почуваєтеся ви в безпеці?

Чи почуваєтесь ви в безпеці в власному домі, в своєму оточенні, у власному тілі та в своїх думках? Це вкрай глибоке питання, яке попервах виходило за рамки звичайного опитування щодо стану здоров’я, яке я виконувала зі своїми пацієнтами, коли лише починала їх консультувати. Безпеку в власному домі, в своєму оточенні, у власному тілі та в своїх думках на шляху до одужання я тоді не вважала важливою ні для себе, ні для інших. Але невдовзі я стала помічати певну закономірність, особливо спостерігаючи за тими пацієнтами, яким, попри докладений мною (і ними теж) максимум зусиль, не ставало ліпше.

Почуття небезпеки заважає одужувати, бо воно тримає нас у режимі «бийся або втікай». Як я вже згадувала в розділі 2, щитоподібна залоза може відчувати небезпеку та ініціювати аутоімунну відповідь. Багато моїх друзів і читачів знає, що я полюбляю пояснювати певні речі з погляду еволюції, тому мене не дивує ймовірна можливість нашої свідомості й нашого тіла надсилати повідомлення щитоподібній залозі та імунній системі, про те, що ми наразі переживаємо небезпечний період.

А що мені властиве радше практичне, аніж містичне мислення, я шукаю в цьому сенс з погляду фізіології. Надмірна активність режиму «бийся або втікай», який є реакцією симпатичної нервової системи, часто й густо буває наявною в людей з історією травми. Це може призвести до аутоімунного розладу — наші емоції налаштовують наше тіло на бій або втечу замість відпочинку, травлення та зцілення.

Я вважаю, що хвороба Хашимото розвивається через фізіологічну адаптацію. Організм хоче вижити й тому адаптується до навколишнього середовища. Хвороба Хашимото може бути захисним механізмом для організму в разі переважної більшості стресових чинників і загроз. Такими загрозами можуть бути токсини, інфекції, дефіцит поживних речовин, теперішні стресові ситуації або неподолані чинники емоційного стресу в минулому.

Гіпотиреоз може відігравати захисну роль у таких ситуаціях:

• У разі жорстокого поводження через гіпотиреоз нам хочеться спати й відволікатися від навколишніх обставин, у такий спосіб військовополонені, наприклад, дістають більше шансів на виживання.

• У разі сексуального насильства гіпотиреоз зменшує здатність до запліднення та робить нас менш привабливими для потенційних зловмисників (випадання волосся, надмірне зростання маси тіла, тьмяна шкіра).

• Тривожність, спричинена руйнуванням клітин щитоподібної залози, може зробити людину пильнішою до потенційних небезпек.

Дослідники пов’язують фізичне й сексуальне насильство з надмірною масою в дальшому житті. Є певний сенс у тому, що той, чиї фізичні чи сексуальні кордони порушено, намагається знайти способи захисту. Людина, яка зазнає жорстокого поводження або відчуває свою вразливість, може почуватися захищенішою, набуваючи надмірної ваги. Я вважаю, що невипадково жінки частіше страждають як від сексуального насильства, так і від аутоімунних тиреоїдних захворювань.

У 2014 році я відвідала лекцію Еріки Пірсон зі штату Нью-Йорк, яка спеціалізується на захворюваннях щитоподібної залози в дітей із синдромом Дауна. Вона пояснювала, що в Ірландії спостерігається більша кількість людей, які потерпають від хвороби Хашимото, через те, що нижчий рівень обміну речовин допоміг їхнім предкам пережити картопляний голод*. Уявіть, розлади функції щитоподібної залози сприятливі для організму під час голоду! Справа в тому, що низький рівень метаболізму дає змогу організму легше підтримувати себе за рахунок маси тіла, якщо їжі бракує. Тож якщо ви маєте зайву масу, подякуйте своєму організму за це геніальне пристосування, але, можливо, також варто задуматися над тим, чому він дістав повідомлення, що ви переживаєте голодні часи.

Під час стресу ваш організм отримує певні сигнали. Імунна система промовляє: «Ти в небезпеці. Це не найкращий час для розмноження». Або: «Я збираюся допомогти тобі пережити важку зиму, уповільнюючи обмін речовин. Це дасть можливість тобі підтримувати більшу масу, щоб мати запас поживних речовин, коли їжі бракуватиме. Я змушу тебе почуватися замерзлим і втомленим, щоб ти не виходив зі своєї печери».

Екологічні загрози та фізичне насильство розпізнати легко, але емоційне насильство від інших людей теж може бути чинником, який змушує людину почуватися в небезпеці. Цілком природно почуватися скривдженим і зрадженим, коли усвідомлюєш, що той, кого ти любиш і кому довіряєш, завдає тобі шкоди. Але поміркуйте про те, які сигнали отримує водночас ваш організм і чому.

Окрім того, ви можете виявляти занепокоєння, надмірну пильність і почуватися в небезпеці в відповідь навіть на звичні життєві ситуації через минулі травми. Ваші моделі мислення можуть сприяти постійному стресовому стану.

Я знаю, що зробити перший крок до змін непросто, але зміни можливі, і ви не мусите завжди так жити. Я не знаю, яких травм ви зазнали в житті, але можу запевнити, що таке відбувалося не лише з вами й що минуле не визначає вашого майбутнього. Ви зможете оговтатися, ви маєте змогу повернути собі здоров’я та нормальне життя! Якщо ви потерпаєте від важкої емоційної травми, то можете звернутися по допомогу до психотерапевта. Наприкінці розділу я познайомлю вас із тим видом терапії, який мені здається найкориснішим.

Чи почуваєтеся ви в безпеці?

Чи виконує захворювання щитоподібної залози захисну роль у вашому житті?

Із філософського погляду пов’язати негативні думки про себе з поведінкою імунної системи, яка атакує наш організм, не так уже й важко. Одначе зі скептиками, такими як я сама, поділюся деякими результатами досліджень, які підтверджують зв’язок функціонування щитоподібної залози з емоціями.

Перший з прикладів, який підтверджує зв’язок між травматичним стресом та аутоімунною хворобою щитоподібної залози, датується 1825 роком. У жінки розвинувся тиреотоксикоз незабаром після того, як її з інвалідним візком випадково зіштовхнули зі сходів. А 1927 року доктор Ізраїль Брем розглянув три тисячі випадків гіпертиреозу й виявив, що у 85 % з них перед початком захворювання відбувався великий травматичний стрес!

Чимало дослідників уже давно дійшло того висновку, що стрес — очевидний чинник початку хвороби Грейвса. А що гіпертиреоз розвивається швидше, ніж гіпотиреоз, визначити зв’язок стресу з хворобою Грейвса легше, ніж з хворобою Хашимото. Адже хвороба Хашимото здебільшого розпочинається пересічно за десять років до того, як пацієнту визначають діагноз. А втім, більшість дослідників наразі вважає, що травматичний стрес може також бути одним з чинників розвитку хвороби Хашимото.

Результати досліджень пов’язують дитячий травматичний стрес, спричинений фізичним насильством, сексуальним насильством, занедбаністю, зростанням у неблагополучній родині та подібними обставинами, із більшою кількістю в дальшому житті випадків госпіталізації через аутоімунні захворювання. Такий зв’язок властивий не лише для дітей. Так званий синдром побитої людини, від якого потерпають жертви фізичного, емоційного та сексуального насильства (зазвичай від партнерів у «коханні»), серед них такі порушення здоров’я, як астма (аутоімунний розлад) та фіброміалгія (часто буває пов’язана з хворобою Хашимото).

У 2000 році дослідники Штейн і Барретт-Коннор знайшли, що пережите в минулому сексуальне насильство пов’язане з підвищеним ризиком раку молочної залози, артриту та захворювань щитоподібної залози. І таких досліджень існує чимало. Ось лише кілька прикладів.

• Два окремих дослідження виявили зміни рівня гормонів щитоподібної залози в жінок, які зазнали сексуального насильства й мали супутні розлади настрою, пов’язані з менструальним циклом.

• Серед людей, які дітьми зазнали жорстокого поводження, виявили вищі показники захворюваності на хворобу Хашимото. Дослідники дійшли висновку: «Сильний стрес, пов’язаний з дитячою травмою, може сприяти стійким змінам рівня гормонів щитоподібної залози».

• Ванга й Мейсон у дослідженні 1999 року довели, що колишні військовополонені з ознаками посттравматичного стресового розладу (ПТСР) мають понижений рівень вільного та загального гормона щитоподібної залози Т3. Таке порушення є відображенням таких зразків поведінки, як «вимкнення емоцій» або «прихований спротив», які найімовірніше могли зберегти військовополоненим життя порівняно з небезпечною в їхніх обставинах реакцією «бийся або втікай». Додаткові дослідження пацієнтів з ПТСР засвідчили в них і інші порушення вивільнення гормонів щитоподібної залози, як-от підвищений рівень Т4/Т3 або понижений рівень Т4.

• Інші дослідники знайшли, що майже у 80 % випадків аутоімунного захворювання «пацієнти повідомляли про надзвичайний емоційний стрес перед початком захворювання».

Поняття «надзвичайний емоційний стрес» має широке визначення — пусковим механізмом для нього може бути що завгодно, від втрати близької людини до переїзду, зміни роботи чи поповнення сім’ї. Ці стресові чинники можуть ініціювати або посилити аутоімунне захворювання щитоподібної залози. Неодноразово мої пацієнти повідомляли, що вони стали погано почуватися після впливу одного із зазначених вище стресових чинників.

Протокол урегулювання реакції на стрес

Більшість із нас має в минулому певні історії, які так чи інакше сформували нас, які стали частиною нашого життя. Подеколи наш досвід може породжувати в нас негативні думки про нас самих і про світ, що, своєю чергою, призводить до створення певних стратегій поведінки й захисних механізмів. Наприклад, певні події в моєму дитинстві переконали мене, що світ не є безпечним місцем і що я мушу сама дбати про себе. Це породило в мене схильність до контролю, до перфекціонізму й трудоголізму, заронило почуття недовіри до оточення й визначило стандарт надзвичайно високих вимог до себе.

Як мене зацікавив зв’язок аутоімунітету з емоціями

Особисто мене теж не оминули травматичні події. Деякі з них можуть здаватися незначними проти страждань, які довелося пережити іншим людям, але всі вони разом справили на мене глибокий вплив.

Найзначнішою травматичною подією в моєму житті стала несподівана смерть коханої людини, коли мені минуло двадцять років. Явні симптоми захворювання з’явилися в мене через кілька років після цієї втрати, але впродовж кількох днів після трагедії в мене спостерігалися гормональні зміни й я помічала проблиски світла в периферичному полі зору, які вважаються можливим симптомом розпаду клітин щитоподібної залози.

Якийсь час я гадала, що мій досвід був випадковим, але з’ясувалося, що посттравматичний початок хвороби не є винятком — 20 % моїх читачів з хворобою Хашимото повідомили, що симптоми захворювання в них виникли після смерті близької людини. Я відчула, що заради самої себе та інших людей, які потрапили в подібні обставини, мені належить опрацювати свою травму й винести її на люди, щоб іншим не довелося так само страждати на самоті.

Психосоматичний біль — це біль, який може виникати внаслідок психологічних переживань і травм. За повідомленням психотерапевтів, які спеціалізуються на соматичній терапії, наслідки психологічних травм можуть виявлятися болем в різних частинах організму. Я пам’ятаю, що відчувала дуже сильний біль у шиї того дня, коли дізналася, що близька мені людина померла. Пізніше я виявила, що щоразу, коли я згадувала про цю втрату, моя щитоподібна залоза боліла й пульсувала. Мене зацікавило, чому весь той біль, який я тоді відчувала, зосереджувався саме в щитоподібній залозі. Було таке відчуття, ніби вона була маленьким медальйоном, який утримував увесь мій біль і травми в середині себе, аж поки ці травми стали занадто сильними й болісними й позапалювали мою щитоподібну залозу. Хоча на цей біль я звернула увагу лише тоді, коли стала розмірковувати про наслідки своєї травми, але вважаю, що запалення в моїй залозі розвивалося тривалий час. Біль зник, коли мені вдалося опрацювати свою травму за допомогою терапії, про яку я розповім далі в цьому розділі. Якщо ви пережили травматичну подію, яку не опрацювали, то, можливо, лікування щитоподібної залози частково полягає для вас у тому, щоб виявити в себе цей біль.

Ці мої особливості почасти допомогли мені досягти успіху в житті. Завдяки моїм проблемам з довірою до інших ніхто мене не зміг використати. Моя висока вимогливість до себе, працелюбність і схильність до перфекціонізму допомогли мені здобути докторський ступінь у віці двадцяти трьох років і успішно працювати. Я з’ясувала, що найкращий спосіб переживати сумні ситуації — це йти на роботу, працювати й досягти успіху в праці. Я уникала бездіяльності, поки це було можливо, самотність і наявність вільного часу змушували мене сумувати. Тож така модель поведінки закріпилась у моєму характері.

Проблема полягала в тому, що я не вміла розслаблятися. У мене було лише два налаштування — щось робити або спати. Навіть коли організм запротестував проти нічної праці, надмірних зусиль, кофеїну та вечірок, я й далі поводилася так само й руйнувала своє здоров’я. Можна сказати, що атака імунної системи на щитоподібну залозу була в певному сенсі способом зменшити мою активність. Коли ж мені визначили діагноз хвороби Хашимото, я, для того щоб одужати, зосередилася лише на боротьбі з фізіологічними причинами захворювання. Я стала воїном, але коли ти борешся з аутоімунною хворобою, ти насправді борешся з собою.

Хоча спрямовані на фізіологію зміни в способі життя, безсумнівно, можуть чимало зробити для одужання, вони не зачіпають тих моделей поведінки, які спричинили аутоімунну реакцію. Після входження в ремісію стан багатьох моїх читачів-перфекціоністів, які прискіпливо додержували всіх змін у харчуванні, знову погіршився, попри їхню безглютенову дієту, коли вони повернулися до своєї попередньої поведінки (перенапруження, надмірна праця та намагання догодити всім навколо). Ось чому цілісний підхід до лікування хвороби Хашимото надто важливий.

Як було б чудово, якби ми могли просто наказати своєму організму: «Перестань сам на себе нападати». І ми справді можемо так зробити, але для того, щоб це мало ефект, нам треба переконати організм, що ми перебуваємо в безпеці. Як же можна його в цьому запевнити? Ставтеся до свого організму, як до заповітного храму. Будьте ласкаві до нього, годуючи поживними продуктами, коли він голодний. Не забувайте вчасно попоїсти, не піддавайтеся впливові непотрібних стресів, як-от праця цілими днями без розваг і відпочинку. Спіть, коли втомилися. Не покривайте своє обличчя важким макіяжем та кремами для шкіри. Перестаньте вживати дедалі більше кофеїну, коли втомлюєтеся. Нехай ваш організм відпочиває. Не заливайте його антацидами, коли він намагається підказати вам, що їжа, яку ви споживаєте, не дає йому користі. Прислухайтеся до нього й піклуйтеся про нього, як піклувались би про дорогого друга, домашнього улюбленця чи дитину, якщо вони почувалися б недобре.

Інший підхід до припинення війни з власним організмом — вирішити болючі проблеми зі свого минулого та змінити свої думки про світ і про себе. Ці кроки стали найважливішими для мого власного одужання, і, можливо, саме такі кроки вам теж доведеться зробити для того, щоб повністю одужати від хвороби Хашимото. Я рекомендую всім розпочати насамперед з перших чотирьох, а якщо вам буде потрібна додаткова допомога, зробіть і п’ятий крок.

Крок 1. Практикуйте любов і доброту до себе

Людям часто й густо хочеться, щоб їх вилікували інші, але насправді одужання відбувається зсередини — через вибір, який ми робимо щодня. Одним з найважливіших ваших рішень може стати рішення полюбити себе, замість того щоб на себе нападати.

Як же виявити любов до себе? Можна розпочати з обіймів. Хоча я визнаю, що пропозиція обіймати себе звучить незвично й здається безглуздою, я пропоную вам спробувати. Негайно. Обхопіть себе руками й стисніть. Ви не зможете стримати усмішку.

Є й інші способи виявити до себе любов. Щодня запитуйте: «Якщо я справді люблю себе, що я маю для себе зробити?». Якщо вам не одразу спало на думку, чим себе можна потішити, то ось вам перелік деяких виявів співчуття до себе.

• Приймайте гарячу ванну, не обмежуючи себе часом.

• Робіть масаж.

• Придбайте спеціально для себе ласощі.

• Підтримуйте себе чудовою їжею.

• Кажіть собі добрі слова.

• Висловлюйте свою думку.

• Подрімайте, якщо вам цього хочеться.

• Зробіть щось справді приємне для себе.

• Просіть про допомогу, коли вона вам потрібна.

• Поговоріть з кимось, хто зможе без осуду вас вислухати.

Крок 2. Умійте бути вдячними

Один з найдієвіших способів почуватися ліпше — створити щоденник вдячності. Визначайте щодня по три речі, за які ви можете бути вдячними, і записуйте їх у щоденник. Навіть якщо почуваєтеся хворими, завжди є речі, за які варто бути вдячними — смачна їжа в холодильнику, смішні вислови ваших дітей, зручні подушки на вашому ліжку, нове щойно придбане мило з чудовими пахощами, ваші руки, які дають вам змогу голубити дітей і пригортати коханих. Просто почніть із переліку трьох речей щодня, попри те, великі вони чи маленькі, і побачите, які вас охоплять почуття. Переконана — неймовірно чудові.

Коли ми дізнаємося, що маємо хворобу Хашимото, нам здається, ніби наш організм нас зрадив. Але, можливо, у ньому якраз спрацював властивий йому захисний механізм. Вам таке припущення може видатися недоречним, але я хочу, щоб ви спробували поглянути на ситуацію саме так. Замість того щоб гніватися на свій організм і воювати з ним, будьте вдячними йому за те, що він намагається допомогти вам вижити, і дає зрозуміти, що з вами щось не так.

Крок 3. Шукайте альфа-хвилі мозку

Перехід мозку до позитивних моделей мислення, що розслаблюють, може допомогти вам позбутися негативних думок, опрацювати минулі травми й «відпустити» їх. Практики йоги й зосередженості на поточному моменті, які я рекомендувала в «Протоколі відновлення надниркових залоз», можуть лагідно змінити ваші думки. Я також рекомендую спробувати застосувати нейрофідбек, вид терапії, під час якого визначають мозкові хвилі людини й її «навчають» позитивних зразків мислення. Такі лікувальні практики мають накопичувальний ефект, тобто що триваліший період ви їх застосовуватимете, то ліпше почуватиметеся.

Крок 4. Шукайте підтримки в своєму оточенні

Наявність у людини зовні непомітного для інших аутоімунного захворювання може змусити її почуватися самотньою. Зазвичай друзі та члени родини активно підтримують тих, хто має видимі травми чи потенційно небезпечні діагнози, як-от скажімо, рак. Проте більшість людей не розуміє, як можна підтримати близьку людину під час хвороби Хашимото. Вони можуть не помічати ваших симптомів або не розуміти, чому ви для поліпшення свого стану шукаєте засобів лікування, які суперечать традиційній медицині. Зрештою, може бути й так, що ви їм «не здаєтеся хворими». Але ж вам так важливо знати, що, як каже моя подруга Стейсі Роббінс, «ти не божевільна, і ти така не одна!». Багато інших людей пережили такі самі виклики, і вони можуть підтримати вас. Хоч би хто це був — близький друг, інтернет-форум, напутник чи психотерапевт — знайдіть когось, хто вас вислухає й підтримає.

ДОСЛІДЖЕННЯ ПЕРШОПРИЧИН ЗАХВОРЮВАННЯ. Соціальний стрес

Як люди, ми покликані бути соціальними істотами. З еволюційного погляду виживання великою мірою залежало від нашої здатності бути соціально пов’язаними зі своєю спільнотою. Отже, почуття поразки, розчарування та соціального неприйняття можуть спричинити стрес та порушення продукування гормонів щитоподібної залози. А що дослідження на людях були б неетичними, то дослідники створювали контрольовані соціально стресові ситуації для перевірки гормональних реакцій у тварин. Науковці піддавали щурів-самців змодельованим ситуаціям соціальної поразки, переміщаючи їх по кілька разів з клітки в клітку з чужими для них щуриними парами, де на них нападали «місцеві» щури-самці. Через чотири тижні такого поневіряння й нападу від «місцевих» господарів кліток у щурів-чужинців змінювався рівень тиреоїдних гормонів. Рівні Т4 і Т3 впали приблизно на 50 % уже через тиждень такого соціального стресу. Протягом чотирьох тижнів поведінка щурів стала відображати втрату мотивації (зникли вияви дослідницького інстинкту) й нездатність відчувати задоволення (щури не їли цукру). Під час іншого дослідження на вівцях виявили, що в ізольованих від отари особин змінювався рівень гормонів щитоподібної залози.

Під час аутоімунного захворювання щитоподібної залози навіть неодмінні зміни способу життя не зможуть зарадити, якщо людина почувається ізольованою. Найчастіше й далі потерпають від хвороби ті, хто не має соціальної підтримки й почувається ізольованим, переможеним та відкинутим. Я хочу особливо наголосити на тому, як важливо, коли ви змагаєтесь за своє здоров’я, мати й спільноту для підтримки, і просто таку людину поряд із собою, з якою завжди можна поговорити. Найуспішніше одужують ті, хто знаходить собі спільноту однодумців — особисто або через інтернет.

Крок 5. Будьте готові до пошуку досконаліших методів лікування

Більшості людей допомагають йога й медитації, ведення щоденника та позитивне мислення, але декому, щоб зарадити проблемам, пов’язаним із травматичним стресом, буває потрібно вийти за межі цих вправ. Якщо ви теж належите до цих других, я рекомендую вам звернутися до групи підтримки, книжок із самодопомоги, техніки емоційної свободи й, можливо, навіть співпрацювати зі спеціальним психотерапевтом, який допоможе змінити вашу реакцію на стрес.

Існує кілька видів терапії, але, оскільки я волію витрачати час на вирішення проблем, а не застрягати в минулому, мене особливо приваблює терапія під назвою десенсибілізація та опрацювання травми рухом очей (eye movement desensitization and reprocessing, скорочено EMDR). EMDR — це метод, який використовують психотерапевти, щоб допомогти людям подолати стійкі наслідки травматичних подій. Він дієвий навіть тоді, коли інші методи виявляються безсилими.

Френсін Шапіро, докторка філософії, американський психолог і педагог, розробила цей метод, помітивши під час прогулянок на природі, що певні рухи очей зменшують інтенсивність її тривожних думок і роблять її спокійнішою. Вона протестувала цей метод на тих, хто потерпав від психологічних травм, і опублікувала свої висновки 1989 року. Доведено, що метод EMDR еквівалентний за ефективністю з так званою орієнтованою на травму когнітивно-поведінковою терапією. Його визнали доведеним методом лікування ПТСР. Я віддаю перевагу EMDR, бо лікування за методом орієнтованої на травму терапії може забирати чимало часу, і, перш ніж настане поліпшення, це лікування змушує людину якийсь час почуватися гірше. Для того щоб опрацювати травми, що їх зазнали через втрату близької людини, може бути особливо корисним відгалуження EMDR, відоме як індукована посмертна комунікація (induced after-death communication, скорочено IADC).

Як і випливає з її назви, орієнтована на травму терапія зосереджується на минулих травмах і роз’ятрює старі рани. Сльози, які накопичувалися роками, можуть ринути, ніби з відкрученого крана. EMDR, навпаки, надає мозкові новий спосіб опрацювання травм, не витрачаючи часу на колупання в кожній з них.

Хоча я близько року переходила спеціальну терапію для тих, хто втратив близьку людину, і це мені дуже допомогло, у мене все-таки розвинувся посттравматичний стресовий розлад. Через багато років я й досі почувалася так, ніби смерть близької мені людини сталася щойно, мені часто снилися кошмари, я не могла без виснажливих емоцій думати про цю втрату чи говорити про неї. Тепер я усвідомлюю, що саме через моє намагання придушити цю травму вона стала такою токсичною й болісною. EMDR допоміг мені правильно опрацювати її, а також інші мої травми, дитячі, доволі поширені в сучасному світі, які призвели до негативних думок і переконань про себе.

Хоча кількість сеансів, які вам знадобляться, зрештою, визначатиметься кількістю травматичних подій у вашому минулому, EMDR може давати початкові результати вже протягом першого сеансу. Він дає можливість пацієнтам стати менш чутливими до травм, які раніше руйнували їхню психіку! Наразі я можу відокремлювати думки про певні події від їхнього впливу на мене, хоча раніше для мене це було проблемою.

РОЗПІЗНАВАННЯ ПЕРШОПРИЧИН ЗАХВОРЮВАННЯ. Змініть налаштування внутрішнього голосу

Чи багато серед нас є таких, хто, видаляючи зі свого життя негативних людей, розстаючись із друзями, в яких неможливо знайти підтримки, зводячи до мінімуму контакти зі злостивими родичами, і далі, однак, картає себе сам? Я здогадуюся, що не лише я сама була своїм найбільшим ненависником і критиком. Ось зразки деяких думок, з якими я звикла звертатися до самої себе:

«Ти така без’язика, я не вірю, що ти зумієш про це розповісти до ладу».

«Ти така незграба, що люди сміятимуться з тебе».

«Ти знову прокинулася пізно? Ну, ти й невдаха».

Наразі я зрозуміла, що якщо я пообіцяла собі не дозволяти будь-кому мене ображати, то до «будь-кого» маю належати й я сама.

Отже, спробуймо переформатуватися. Подумайте про ті хвилини, коли ви зробили щось не так. Що ви тоді казали собі? А тепер уявіть натомість, що це була б ваша найкраща подруга, сестра чи дочка. Уявіть, що вона втомилася від тривалої праці та подорожей і якогось ранку пізно прокинулася й пропустила якісь зустрічі. Що ви їй сказали б?

Імовірно, ви звернулися б до неї набагато люб’язніше, ніж до себе самої. Замість того щоб казати: «Ти дурепа! Просто важко повірити, що ти таке втнула. Ти нічого не досягнеш у своєму житті», ви, імовірно, скажете: «Люба, шкода, що ти заспала й пропустила ці важливі зустрічі. Я розумію, як ти переживаєш через це. Можливо, це означає, що тобі треба відпочити. Можливо, ти надто багато працюєш. Будь до себе добрішою й бережи себе».

Зробіть із цього висновок, що бути своїм найліпшим другом — це нормально. Ставтеся до себе так само ласкаво й доброзичливо, як до своєї молодшої сестрички чи дочки.

Хто та людина в вашому житті, яку ви беззастережно любите (дитина, друг, член родини чи, можливо, це навіть не людина, а домашня тварина)?

Які слова ви кажете собі, але ніколи не сказали б тому, кого любите?

Якби ви ставилися до себе як до того, кого по-справжньому беззастережно любите, які слова ви собі сказали б?

Розширений протокол підтримування надниркових залоз

Змінити свою реакцію на стрес не так просто. Я рекомендую двобічний підхід до цієї проблеми, який стосується як психології, так і фізіології дисфункції стресової реакції. Тепер, коли ви маєте план дій до подолання впливу на вас ваших проблем з минулого, поговорімо про вирішення проблеми з гормонами стресу.

Наднирники, які нормально функціонують, виробляють кортизол у певному ритмі. Викидання кортизолу вранці допомагає нам підводитися з ліжка свіжими й бадьорими, готовими зустрічати новий день, а зменшення рівня кортизолу перед сном допомагає розслабитися й заснути. У людей з дисфункцією надниркових залоз спостерігається порушений ритм секреції кортизолу, під час якого наднирники викидають дуже мало кортизолу вранці й надто багато ввечері, що призводить до того, що людина буває бадьорою чи сонною в неналежний час.

РОЗПІЗНАВАННЯ ПЕРШОПРИЧИН ХВОРОБИ. Подолання травми

Чи зазнавали ви в своєму житті травм, які розвинули в вас негативні уявлення про світ?

Чи впливає якась із цих травм на ваше здоров’я, самопочуття чи відчуття щастя?

Що станеться, якщо ви не подолаєте своїх травм? Який ваш план подолання цих травм?

«Сьогодні я вирішую любити себе. Сьогодні я вирішую шанувати себе. Я більше не нападатиму на себе, не картатиму себе й не виявлятиму жорсткості до себе. Я заслуговую на краще. Я заслуговую на любов, співчуття, турботу й розуміння. Я не погоджуюся на менше. Відсьогодні все буде саме так».

Інші люди можуть мати аномально низькі показники кортизолу впродовж усього дня. Вони прокидаються втомленими й відчувають утомленість цілими днями (такою була я, і це, можете мені повірити, не надто весело). Низький рівень кортизолу теж може спричинити запалення, яке відбувається непомітно, але перешкоджає одужанню. Відновити ритм вивільнення кортизолу можна за допомогою добавок.

Краплі кореня солодки вранці (але не DGL, тобто дегліциризована) можуть сприяти підвищенню низького рівня кортизолу за рахунок продовженого періоду активності цього гормона в організмі, натомість фосфатидилсерин перед сном може знизити рівень кортизолу. Ви також можете збалансувати продукування кортизолу за допомогою прегненолону й дегідроепіандростерону (ДГЕА), гормональних добавок, які видають без рецепта. Для пацієнтів з недостатньо ефективними наднирковими залозами можуть бути корисними природні продукти з цих залоз, а також гідрокортизон. Хоча більшість із цих препаратів можна придбати в магазинах здорової їжі без рецепта, але їх слід застосовувати з особливою обережністю й лише під контролем кваліфікованого фахівця. Прегненолон і ДГЕА — це попередники гормонів і стероїдів, і вони потенційно можуть підживлювати гормонозалежні пухлини, а солодка може підвищувати кров’яний тиск. Гідрокортизон, якщо застосувати його в високих дозах чи протягом тривалого періоду, може спричинити збільшення маси й пригнічення осі гіпоталамус-гіпофіз-наднирники (ГГН). Важливо співпрацювати з лікарем, який знається на застосуванні гормонів.

Перш ніж розпочати пити гормони, треба зробити тест, щоб з’ясувати стадію порушення функції надниркових залоз. Це слід зробити тому, що лікування кожної зі стадій дисфункції цих залоз потребує неоднакової комбінації зазначених вище добавок у неоднакових дозах.

Я рекомендую вам зробити аналіз слини, щоб з’ясувати профіль гормонів надниркових залоз, від лабораторії «BioHealth» або DUTCH панель гормонів. Ці тести, на мою думку, найточніші. Рекомендовані бренди добавок можна побачити на веб-сайті www.thyroid pharmacist.com/action.

Результати аналізів слини на гормони надниркових залоз

Я вже розповідала в розділі 5 про деякі симптоми, пов’язані зі стадіями дисфункції надниркових залоз, які можуть допомогти вам «угадати» стадію цієї дисфункції в вас. Одначе, перш ніж уживати препарати гормонів, я рекомендую вам зробити аналіз слини, щоб точно з’ясувати стадію дисфункції та співпрацювати з лікарем, який має досвід застосування цих препаратів. Зазвичай визначають чотири показники рівня кортизолу в слині протягом дня (вранці, опівдні, надвечір та перед сном), а також загальний показник за день. Кортизол — це гормон, який дає нам приплив енергії. Якщо ритм роботи надниркових залоз нормальний, то рівень кортизолу високий зранку, щоб ми могли бути свіженькими як огірочок і готовими бадьоро зустріти новий день, а потім упродовж дня показники рівня кортизолу поступово знижуються.

Перед сном рівень кортизолу має бути найнижчим, щоб ми могли як слід відпочити. Чотирикратне вимірювання рівня кортизолу — важливе для визначення того, як людина може почуватися протягом дня. Наприклад, тому, хто має низький рівень кортизолу вранці, імовірно, буде важко прокидатися, й він почуватиметься млявим, тоді як людині, яка має високий рівень кортизолу перед сном, буде важко засинати. Ті, в кого протягом дня рівень кортизолу зростає, імовірно, почуватимуться стурбованими чи дратівливими приблизно на піку його рівня.

Ознайомившись із результатами сотень тестів слини на гормони надниркових залоз у пацієнтів з хворобою Хашимото, я була вражена здатністю цих тестів точно відображати відчуття людини.

Протоколи, які я наводжу нижче, допомогли моїм пацієнтам відновити функцію надниркових залоз протягом періоду від трьох місяців до двох років. Прегненолон і ДГЕА вживають два-три рази на день за будь-якої стадії дисфункції надниркових залоз, тоді як корінь солодки використовують лише у разі низького рівня кортизолу, щоб подовжити термін активності цього гормона в організмі, а фосфатидилсерин — у разі високого рівня кортизолу, щоб допомогти його видаленню з організму.

Протоколи вживання гормонів надниркових залоз залежно від результатів тестів слини

Перша стадія. Високий рівень кортизолу. На цій початковій стадії вісь ГГН є надмірно активною. Тест слини на гормони надниркових залоз виявляє високий загальний рівень кортизолу й низький, гранично-припустимий, або нормальний рівень ДГЕА.

Протокол:

• Прегненолон: 6–8 мг, 2–3 рази на день протягом 3–6 місяців.

• ДГЕА: 4 мг, 2–3 рази на день протягом 3–6 місяців.

• Фосфатидилсерин (без сої) від «ProThera», уживайте за 30 хвилин до найвищого за день показника рівня кортизолу протягом 1–2 тижнів.

Друга стадія. Домінування кортизолу. Рівень ДГЕА або низький, або гранично-припустимий, загальний рівень кортизолу в нормі, але тест слини на гормони надниркових залоз може виявити порушення ритму вивільнення кортизолу, як-от надмірно високий рівень кортизолу вранці, але знижений пізніше вдень. Якщо це триває, наднирники з часом виснажуються й переходять до третьої стадії.

Протокол:

• Прегненолон: 8–12 мг, 2–3 рази на день протягом 3–12 місяців.

• ДГЕА: 2–3 мг, 2–3 рази на день протягом 3–12 місяців.

• Фосфатидилсерин (без сої) від «ProThera»: уживати за 2–4 години до найвищого за день показника рівня кортизолу протягом двох тижнів.

Третя стадія. Низький уміст кортизолу. На цій стадії рівень ДГЕА або низький, або гранично-припустимий, а загальний рівень кортизолу низький.

Протокол:

• Прегненолон: 10–15 мг, 2–3 рази на день протягом від трьох місяців до двох років.

• ДГЕА: 1–3 мг, 2–3 рази на день протягом від трьох місяців до двох років.

• Гідрокортизон: 5–15 мг на день, розподілити на дози протягом дня, вживати впродовж 1–6 місяців, поки загальний рівень кортизолу зостається нижчим за 15 нМ/л.

• Краплі солодки: 5–10 крапель, пити за чотири години до найнижчого за день показника рівня кортизолу протягом 3–6 місяців (не застосовувати у разі високого кров’яного тиску).

Застереження: хоча більшість добавок, які я рекомендую в цій книжці, зазвичай зноситься добре й побічні реакції від них малоймовірні, але добавки з гормонального протоколу є винятком. Усі зазначені вище добавки схильні впливати на рівень гормонів, і хоча їх видають без рецепта, я рекомендую використовувати їх лише під контролем кваліфікованого лікаря.

Прегненолон — не слід уживати за наявності в анамнезі гормонозалежних видів раку чи пухлин або під час гіпертиреозу. Не беріться вживати повну дозу відразу.

ДГЕА — не слід уживати за наявності анамнезу гормонозалежних видів раку, пухлин, домінування естрогену, високого рівня ДГЕА, тестостерону, гіпертиреозу або синдрому полікістозу яєчників (СПКЯ). Не розпочинайте з повної дози відразу. Надмірна доза може спричинити вугрі, у такому разі зменште дозу або припиніть уживати.

Гідрокортизон — у разі надмірного використання можливі численні побічні ефекти, серед них пригнічення гіпофіза та надниркових залоз. Може пригнічувати імунну систему й сприяти розвиткові прихованих інфекцій.

Краплі солодки — не ковтайте у разі високого кров’яного тиску. Підвищують артеріальний тиск.

Фосфатидилсерин — не вживайте в разі втоми надниркових залози, зниженої функції нирок або водночас із кофеїном.

Додаткові джерела щодо підтримування надниркових залоз

Щоб ширше ознайомитися з проблемами надниркових залоз та способами їх вирішення, ви можете переглянути іншу мою книжку — «Тиреоїдит Хашимото. Зміни способу життя для визначення та усунення першопричин захворювання», або будь-яке із цих чудових джерел:

• «Дієта для налаштування функції надниркових залоз», Алан Крістіансон.

• «Надниркова втома», Джеймс Л. Вілсон.

• «Надниркова революція щитоподібної залози», Авіва Ромм.

Природні продукти надниркових залоз

Залежно від походження дисфункції надниркових залоз, для того щоб підтримати вироблення ними гормонів, можна використовувати, поєднавши з зазначеними вище протоколами або замість них, природні продукти надниркових залоз, а іноді — гіпофіз або гіпоталамус. Якісні марки таких продуктів: «Standard Process», «Biotics Research» і «Allergy Research Group».

Наступні кроки

Ми щойно обговорили важливу роль травми й стресу в розвитку хвороби Хашимото та способи, якими можна подолати їхні наслідки. Сподіваюся, цей розширений протокол допоміг вам з’ясувати певні питання й надав указівки, як полегшити симптоми. Я була рада поділитися з вами цією надзвичайно важливою й часом дуже особистою інформацією. Пам’ятайте, що практика співчутливої турботи про себе має стати для постійною стратегією, яка підтримуватиме ваше здоров’я. Завжди будьте добрими до себе.

* Великий голод, який охопив Ірландію в 1845–1849 роках унаслідок деструктивної економічної політики Великої Британії та епіфітотії фітофторозу картоплі.

Розділ 11. Протокол боротьби з інфекціями

Хронічні інфекції — це тригери хвороби Хашимото, яким приділяють найменшу увагу, проте виявлення та лікування їх може привести до повної ремісії. На інфекції важливо звертати увагу, бо деякі з них, якщо їх не виявити й відповідно не лікувати, можуть прогресувати й призводити до зростання кількості симптомів.

У цьому розділі розглянемо методи тестування й спеціальні протоколи лікування найпоширеніших серед пацієнтів з хворобою Хашимото хронічних інфекцій, а також протокол широкого спектра дії, який можна застосовувати, якщо нема позитивних результатів тестів.

У вас може виникнути запитання, де саме в організмі можуть ховатися інфекції. Вони можуть перебувати де завгодно, наприклад, у яснах, пазухах носа, щитоподібній залозі та кишківнику. Інфекція, залежно від того, де вона міститься, може сприяти розвиткові аутоімунітету за допомогою всіляких механізмів — через молекулярну мімікрію, якщо вона поза щитоподібною залозою й викликає імунну відповідь своєю наявністю в організмі, або вона може діяти спрямовано на аутоімунітет щитоподібної залози, якщо перебуває в середині неї (див. докладніше про це в розділі 2). Інфекції, які містяться в кишківнику, яснах чи пазухах, можуть сприяти проникності кишківника.

Науковці знайшли безліч доказів, які свідчать про те, що хворобу Хашимото можуть спричиняти інфекції. Результати аналізу крові пацієнтів з хворобою Хашимото часто-густо вказують на наявність минулої чи поточної інфекції, і багато хто з пацієнтів може пов’язати початок своєї хвороби саме з гострим інфекційним захворюванням. Проте науковці все-таки утримуються від однозначного ствердження, що хворобу Хашимото спричиняє саме інфекція, бо не виявили інфекції, яка була б однаковою для всіх, хто потерпає від цієї хвороби. Але все не так однозначно. Вважати, що інфекція може бути першопричиною хвороби лише тоді, коли цю інфекцію виявили в усіх людей з певним захворюванням, а у всіх тих, хто не хворіє, її нема, було б занадто просто. На мою думку, алгоритм складніший. Тут, імовірно, працює складніша комбінація чинників — до розвитку аутоімунного стану можуть призвести гени в поєднанні з інфекцією А і, можливо, інфекціями В, С і навіть D на додачу до нестачі поживних речовин і корисних бактерій.

ДОСЛІДЖЕННЯ ПЕРШОПРИЧИН ЗАХВОРЮВАННЯ. Розвінчання гігієнічної гіпотези хвороби Хашимото

Ми знаємо, що аутоімунні захворювання зазвичай найчастіше трапляються в місцевостях з вищим соціально-економічним статусом. Це привело до створення так званої гігієнічної гіпотези аутоімунітету. Ця теорія припускає, що причиною аутоімунного захворювання може бути те, що ми занадто чисті й не пережили достатньої кількості інфекцій у дитинстві, що призводить до порушень у нашій імунній системі. Таку імунну реакцію порівнюють з набридливим поліцейським у маленькому містечку, який за браком злочинців береться переслідувати за незначне правопорушення доброчесних громадян. Дехто використовує цю теорію як аргумент проти лікування інфекцій під час хвороби Хашимото, припускаючи, що інфекції сприяють збалансованості імунної системи.

Проте, хоча гігієнічна гіпотеза дістала певне наукове підтвердження щодо інших захворювань, вона не підтвердила своєї актуальності до хвороби Хашимото. Одне з досліджень засвідчило, що гризуни, вирощені в середовищі, яке не містить мікробів, мають більший ризик розвитку діабету першого типу, але для хвороби Хашимото такий самий ефект не спостерігався. У гризунів, вирощених у звичайних умовах, тиреоїдит розвивався частіше, ніж коли патогенів нема. Дослідження 2016 року засвідчило, що хвороба Хашимото, астма та ревматоїдний артрит з однаковою частотою трапляються як у сільській місцевості Перу з високим рівнем поширеності паразитарних інфекцій, так і в промислово розвинених країнах. Отже, не встановили, що інфекції допомагають запобігти аутоімунним станам, натомість вони можуть погіршити їх. Якщо в вас виявили інфекцію, я рекомендую її відповідно лікувати.

Чимало є інфекційних патогенів, які мають білки, подібні до білків тканин щитоподібної залози, чимало патогенів здатні інфікувати цю залозу й чимало видів інфекції можуть спричиняти негерметичність кишківника. Деякі новітні дослідження навіть припускають, що дружні нам бактерії (види Lactobacillus) мають білки, подібні до білків щитоподібної залози, тому в разі негерметичного кишківника корисні бактерії можуть потрапляти в кровотік і викликати імунну відповідь, яка потенційно може вражати тканини цієї залози.

Усі ці сценарії розкривають потенційні механізми того, як усілякі інфекції можуть призводити до розвитку аутоімунного захворювання.

Інфекції, пов’язані з хворобою Хашимото

Є багато інфекцій, причетних до запуску й загострення хвороби Хашимото. Ось частковий перелік тих з них, які траплялись у моїх пацієнтів або про які повідомляли інші дослідники:

• Bartonella henselae, «хвороба котячих подряпин»

• Blastocystis hominis

• Borrelia burgdorferi, бактерії, які спричиняють хворобу Лайма

• Вірус Коксакі

• Cryptosporidium

• Цитомегаловірус

• Dientamoeba fragilis

• Endolimax nana

• Entamoeba histolytica

• Ентеровірус

• Еритровірус В19

• Giardia lamblia

• H. pylori

• Вірус гепатиту С

• Віруси герпесу

• Вірус герпесу людини 6

• Парвовірус людини

• Т-лімфотропний вірус людини 1-го типу (HTLV-1)

• Iodamoeba bütschlii

• Вірус паротиту

• Mycobacterium avium, різновид паратуберкульозу

• Вірус червоної висипки

• Інфекції синусів

• Надмірний ріст бактерій у тонкому кишківнику (НРБТК)

• Toxoplasma gondii

• Yersinia enterocolitica

Якщо ви маєте хворобу Хашимото й вам не вдається від неї одужати, то існує чимала ймовірність того, що ви маєте інфекцію. У 80 % моїх пацієнтів, у яких зі зміною дієти не настала стадія ремісії, знаходили за допомогою тестів функціональної медицини одну або кілька інфекцій. Як кажуть фармакологи, на кожну хворобу є свої ліки, тобто кожна інфекція має свій унікальний протокол лікування. Я хочу запропонувати вам найкращі тести, які рекомендую пацієнтам для з’ясування того, чи є в них одна або кілька із зазначених вище інфекцій, щоб вони могли вдатися до застосування відповідних протоколів. Зверніть увагу на те, що жодні тести не є досконалими й можуть показувати помилково негативний результат. Одначе помилкового позитивного результату бути не може. Хоча в виникненні хвороби Хашимото може брати участь чимала кількість інфекцій, найпоширеніші з них, які найчастіше траплялись у моїх пацієнтів, це НБРТК, H. pylori, надмірне розмноження дріжджових грибків, Blastocystis hominis та реактивований вірус Епштейна–Барр, тому ми зосередимося саме на цих інфекціях.

Тестування на наявність інфекцій

• H. Pylori. Я рекомендую використовувати тест калу на антиген до H. pylori, який чутливіший порівняно з дихальним тестом і навіть ендоскопією. На відміну від аналізу крові, який може бути позитивним через перенесену раніше інфекцію, позитивний результат тесту калу на антиген виявляє поточну інфекцію. У 2015 році в 20 % моїх пацієнтів виявили позитивний результат тесту на H. pylori. Лабораторії використовують такі тести калу на антиген: тест «401/401H» від «BioHealth Lab», тест «GI-MAP» від «Diagnostic Solutions Laboratory», комплексний аналіз калу від «Doctor’s Data», «GI Pathogen Plus Profile» від лабораторії «DRG» і «GI Effects Comprehensive Profile — Stool» від «Genova Diagnostics».

• Blastocystis hominis. Цей паразит з типу найпростіших є найпоширенішим серед подібних паразитів, які трапляються в людей з хворобою Хашимото. У 2015 році в 35 % моїх пацієнтів виявили позитивний результат відповідних тестів. Ось тести калу, які можуть виявити наявність цього паразита: тест «401/401H» від «BioHealth», тест «GI-MAP» від «Diagnostic Solutions Laboratory», комплексний аналіз калу від «Doctor’s Data», «GI Pathogen Plus Profile» від лабораторії «DRG» і «GI Effects Comprehensive Profile — Stool» від «Genova Diagnostics».

• Надмірне розмноження дріжджових грибків. Надмірне розмноження дріжджів можна виявити на таких тестах калу: тест «401/401H» від «BioHealth», тест «GI-MAP» від «Diagnostic Solutions Laboratory», комплексний аналіз калу від «Doctor’s Data», «GI Pathogen Plus Profile» від лабораторії «DRG» і «GI Effects Comprehensive Profile — Stool» від «Genova Diagnostics», а також за допомогою тестів на органічні кислоти, що їх пропонують різноманітні лабораторії.

• НБРТК. Дослідження 2007 року засвідчило, що НБРТК може бути наявним у 54 % людей з гіпотиреозом. На жаль, більшість тестів калу не розпізнають наявність НБРТК. Щоб його розпізнати, треба зробити дихальний тест, який визначає наявність газоутворювальних бактерій. Деякі центри гастроентерології мають апаратуру для тестування дихання, в іншому разі ви можете замовити комплект для тестування дихання на НБРТК, в якому для того, щоб стимулювати виділення газів бактеріями, використовують лактулозу. Дихальні тести на НБРТК пропонують такі лабораторії: «Commonwealth Laboratories», «BioHealth Laboratory» і «Genova Diagnostics».

• Реактивований вірус Епштейна–Барр. Більшість із нас колись раніше в своєму житті пережила зараження вірусом Епштейна–Барр. Подеколи вірус може бути недостатньо пригніченим і спричиняти або посилювати аутоімунну хворобу. За допомогою аналізу крові можна з’ясувати, чи є в людини відновлена інфекція. Ось які тести для цього потрібні (я рекомендую робити їх усі три, бо позитивним може виявитися лише один з них), і що можуть означати здобуті результати:

° EBV-VCA IgG/IgM методом ІФА (вірусний капсидний антиген). IgG позитивний показник означає, що ви маєте чи знесли раніше інфекцію. Позитивний показник IgM означає реактивовану інфекцію.

° EBV-EBNA-1 IgG методом ІФА (ядерний антиген). Позитивний результат тесту зазвичай пов’язаний з минулою інфекцією.

° EBV-EA-D IgG методом ІФА (ранній антиген). Позитивний результат EA IgG може означати активну або реактивовану інфекцію.

Основні кишкові інфекції під час хвороби Хашимото й рекомендовані протоколи їх лікування

Представляю вам найпоширеніші кишкові інфекції, які траплялись у моїх пацієнтів з хворобою Хашимото, та протоколи боротьби з кожною з цих інфекцій. Для всіх інфекцій я наводжу фармакологічні, рослинні та допоміжні засоби лікування. Загалом, протоколи, в яких застосовують рецептурні препарати, мають агресивніший характер, коротший термін дії та більшу кількість побічних ефектів. На відміну від них, протоколи з використанням трав зазвичай м’якші, зносяться краще, а їхня дія триваліша. Здебільшого можна застосовувати саме протоколи з використанням рослинних засобів як альтернативу протоколам з використанням фармакологічних препаратів, або ж трави можна використовувати до або після лікування препаратами. Для того щоб підтримати ремісію або прискорити одужання, разом із ліками чи травами можна застосовувати додаткові протоколи, але вони здебільшого не можуть самостійно придушити інфекцію. Ризики й переваги кожного варіанта лікування слід обговорити з лікарем і адаптувати терапію на основі вашої історії хвороби, симптомів і мети лікування. Я рекомендую співпрацювати з досвідченим фахівцем, який допоможе з’ясувати найкращий для вас протокол.

H. Pylori

H. pylori — це грамнегативна бактерія в вигляді спірохети, занурена в слизову оболонку шлунка, яка виділяє уреазу й нейтралізує в такий спосіб шлункову кислоту. Побічний продукт від реакції уреази з шлунковою кислотою є токсичним для епітеліальних клітин, як і інші хімічні речовини, що їх виробляє ця бактерія, що призводить до пошкодження клітин, порушення щільності з’єднань між ними та до запалення.

Ця бактерія може спричиняти імунну реакцію й бере участь у виникненні багатьох аутоімунних захворювань, зокрема й хвороби Хашимото. Хоча H. pylori поширена й серед тих людей, які не мають симптомів цього захворювання (адже припускають, що вона вражає до 50 % населення світу), але я вважаю, що, як і всі інші аутоімунні тригери, H. pylori — один із чинників «ідеального шторму» в організмі генетично сприйнятливої людини.

H. pylori може спричиняти виразки й сприяти зниженню шлункової кислотності, що призводить до недосконалого перетравлювання їжі. Своєю чергою, погано перетравлена їжа не засвоюється належно, а отже, людина через цю інфекцію може мати множинну чутливість до їжі. Виразка розвивається лише в невеликої частини людей, заражених H. pylori, приблизно в 5–10 %. Решта може мати кислотний рефлюкс.

H. pylori передається через рот від людини до людини, а також потенційно може передаватися між людьми та їхніми домашніми тваринами (хто може встояти перед собачими поцілунками).

Протокол лікування від H. Pylori

Ось кілька можливих варіантів лікування, які ви можете обговорити з лікарем. Хоча вибір залежатиме від вас і лікаря, зазвичай пацієнти в разі безсимптомних випадків надають перевагу тривалішому, але щадному підходу, а якщо є симптоми, — інтенсивнішому й дієвішому.

Фармакологічне лікування.

З медикаментозних методів лікування стандартними для подолання інфекції H. pylori вважають такі.

Терапія трьома препаратами:

• Омепразол, амоксицилін і кларитроміцин (OAC) протягом 10 днів.

• Субсаліцилат вісмуту, метронідазол і тетрациклін (ВМТ) протягом 14 днів.

• Лансопразол, амоксицилін і кларитроміцин (LAC), які призначають на 10 або 14 днів лікування.

Терапія чотирма препаратами.

• ІПП, вісмут, тетрациклін і метронідазол протягом 7–14 днів.

Лікування травами й альтернативними засобами.

• «Mastic gum» (смола мастикового дерева): 500 мг, 2–3 рази на день (сніданок, обід, вечеря) протягом 60 днів.

• «DGL плюс» (корінь солодки): 1 таблетка тричі на день (сніданок, обід, вечеря) протягом 60 днів.

• S. boulardii: 5–15 млрд КУО, 2–4 рази на день протягом 60 днів. (Зверніть увагу, що використання кількох антибіотиків зазвичай буває пов’язане з дисбіозом та загостренням проблем з кишківником. S. boulardii в разі лікування антибіотиками може мінімізувати ризик дисбіозу.)

Підтримувальне лікування.

• Капустяний сік: 100 мл щодня протягом 28 днів.

Blastocystis Hominis

Безумовно, найпоширеніший паразит, який трапляється в моїх пацієнтів з хворобою Хашимото, — це Blastocystis hominis. Більшість лікарів традиційної медицини розглядає цього паразита як коменсальний організм, який не завдає шкоди, і вважає, що від нього непотрібно лікуватися, але численні дослідження вказують на його причетність до СПК та кропив’янки. Ці два симптоми часто й густо асоціюються з хворобою Хашимото. Я мене особисто мала інфекцію Blastocystis hominis, якої мусила позбутися, перш ніж змогла почуватися зовсім добре.

Симптомами Blastocystis hominis можуть бути здуття живота, діарея, нудота, метеоризм, порушення функцій кишківника, біль у животі, кропив’янка та втомливість. Окрім того, цей патоген відомий тим, що спричиняє множинну чутливість до їжі. У разі справжньої харчової чутливості, наприклад, целіакії, вилучення з раціону певної їжі зазвичай призводить до усунення симптомів, але пацієнти, інфіковані Blastocystis hominis, мають множинну чутливість до різної їжі, і кількість продуктів, які викликають реакцію, постійно зростає. Особисто я, коли позбулася Blastocystis hominis, стала сприймати їжу, якої раніше вживати не могла, зокрема зернові продукти, набіл і яйця. Мої пацієнти мали подібний результат — вони позбулися чутливості до їжі, болю, втомливості, в них зменшилася кількість антитіл до щитоподібної залози. В архівах досліджень, опублікованих 2015 року, представлено історії хвороб, які свідчили про те, що викорінення Blastocystis hominis приводить до нормалізації функції щитоподібної залози та зменшення кількості антитіл до неї. Blastocystis нерідко трапляється разом з H. pylori, деякі фахівці навіть вважають за потрібне лікувати пацієнта одразу від обох інфекцій, якщо виявлять хоча б одну з них.

Протокол лікування від Blastocystis Hominis

Фармакологічне лікування.

• «Alinia»: 1000 мг двічі на день протягом трьох днів, повторюється через два тижні, потім знову ще через два тижні.

• Альтернативні варіанти: «Alinia» 500 мг двічі на день протягом 30 днів, або 1000 мг двічі на день протягом двох тижнів (але «Alinia» знищує чимало корисної флори й у вас можуть виникнути надзвичайно сильні симптоми реакції на відмирання бактерій, зокрема виснаження, біль у всьому тілі та зміни настрою).

• Ністатин 500 000 ОД: 2 капсули, тричі на день протягом від 30 до 90 днів з «Alinia» або після лікування ним для протидії розмноженню грибків.

Лікування травами та альтернативними засобами.

• «CandiBactin-BR»: 2 капсули тричі на день протягом 60 днів.

• Олія орегано 150 мг: 2 капсули, тричі на день протягом 60 днів.

• S. boulardii: 5 млрд –15 млрд КУО, 2–4 рази на день (до восьми разів на день) протягом 60 днів.

• Протипаразитарний засіб на основі полину: 600 мг, двічі на день протягом семи днів, повторити через два тижні (не застосовувати, якщо в анамнезі є гепатит або підвищений рівень печінкових ферментів).

Підтримувальне лікування.

• Палео- чи аутоімунна дієта протягом 90 днів.

• Травний фермент, який містить ліпазу (травні ферменти «Ultra» від «Pure Encapsulations»): якщо треба, під час їди протягом 60–90 днів.

Надмірне розмноження дріжджових грибків

Дріжджі — це умовно-патогенний організм, який починає шкодити, коли ваше загальне здоров’я погіршується або коли порушена імунна система. У більшості людей, які потерпають від хвороби Хашимото, спостерігається надмірне розмноження дріжджів високого ступеня, особливо роду Candida. Лікування від нього може мати неабияку користь для відновлення здоров’я.

Примітка до Candida: Розмноження Candida може бути первинним або вторинним, тобто зумовленим впливом інших інфекцій. Тоді як традиційна медицина майже не звертає уваги на проблеми, пов’язані з надмірним розмноженням дріжджів, лікарі природної медицини надають дріжджам особливого значення й уважають їх однією з основних причин усіх захворювань. Я рекомендую протокол лікування від Candida більшості пацієнтів з хворобою Хашимото, але якщо ви виконали такий протокол і він спрацював для вас лише тимчасово (попри те, чи це виявилися через симптоми, чи через тести), слід урахувати, що для цього має бути якась причина. Потенційні причини, які можуть призвести до надмірного розмноження дріжджів або імітувати симптоми дріжджової інфекції, такі:

• Паразитарна інфекція.

• Дисбіоз.

• Отруєння важкими металами, дріжджі можуть надмірно розмножуватися за наявності важких металів.

• НБРТК.

Протокол лікування проти надмірного розмноження дріжджів.

Фармакологічне лікування.

• Ністатин 500 000 ОД: 2 капсули тричі на день протягом від 30 до 90 днів (дифлюкан — альтернативний варіант).

Лікування травами та альтернативними засобами.

• Олія орегано 150 мг: 2 капсули, тричі на день протягом 60 днів.

• S. boulardii: 5–15 млрд КУО, 2–4 рази на день (до восьми разів на день) протягом 60 днів.

• Активоване вугілля: 2–4 капсули щодня перед сном протягом 60 днів (може виснажувати магній).

Підтримувальне лікування.

• Дієта, яка обмежує дріжджі, як-от «Дієта екології тіла» («Body Ecology Diet»), протягом 60–90 днів

НБРТК

НБРТК — це надмірний бактеріальний ріст у тонкому кишківнику. Зазвичай у тонкому кишківнику має бути менше бактерій, ніж у товстій кишці, але подеколи в тонкий кишківник може потрапляти надмірна кількість бактерій, що сприяє проникності кишківника, оскільки організм намагається позбутися від них. Такий надмірний ріст можуть спричинити всілякі проблеми, як-от низький уміст шлункової кислоти, вживання антибіотиків, вживання ліків, які пригнічують кислотність, уповільнений транзит ШКТ та харчові отруєння.

НБРТК може призвести до багатьох симптомів травної системи, як-от здуття живота, кислотний рефлюкс, відрижка та синдром подразненого кишківника (діарея, закреп або і те, й те) і спричинити виснаження вітаміну B12 і заліза. Крім того, НБРТК призводить до руйнування багатьох травних ферментів, як-от лактаза (перетравлює лактозу в набілі) та амілаза (перетравлює крохмаль), що ускладнює перетравлення багатьох продуктів.

Протокол лікування НБРТК.

Фармакологічне лікування.

• Для бактерій, які виробляють водень: рифаксимін 1200 мг щодня протягом 14 днів.

• Для метанопродукційних бактерій: рифаксимін 1600 мг на день протягом 10 днів у поєднанні з неоміцином (1000 мг на день протягом 10 днів) або метронідазолом (750 мг на день протягом 10 днів).

Лікування травами та альтернативними засобами.

• «CandiBactin-BR»: 2 капсули тричі на день протягом 60 днів.

• Олія орегано 150 мг: 2 капсули, тричі на день протягом 60 днів.

• Для бактерій, які продукують метан, додайте «Allicillin» (екстракт часнику): 2 капсули тричі на день протягом 60 днів.

Підтримувальне лікування.

• М’ятний чай: 2–3 склянки на день.

• Елементарна дієта, дібрана за допомогою лікарів інтегративної терапії, яку використовують як замінник їжі протягом 2–3 тижнів (може посилити проблеми з наднирниками).

• Спеціальна вуглеводна дієта протягом 60–90 днів.

• GAPS-дієта протягом 60–90 днів.

• Дієта з низьким умістом FODMAP (коротколанцюгових вуглеводів, які можуть спричинити бродіння) протягом 60–90 днів.

Важлива примітка до дієт за наявності інфекцій

Попри те, що я пропоную застосовувати підтримувальні дієти під час більшості інфекцій, пов’язаних з хворобою Хашимото, майте на увазі, будь ласка, що багато з цих інфекцій не можна вилікувати самою лише дієтою. За допомогою дієти можна полегшити симптоми, але в жодному разі не вилікувати інфекцію повністю, за винятком, можливо, НБРТК, який можна подолати, додержуючи елементарної дієти протягом двох-трьох тижнів. Тож обов’язково співпрацюйте з лікарем, щоб мати комплексне лікування!

Перевірка.

Щоб переконатися, що НБРТК справді подолали, а не лише послабили, важливо повторно зробити дихальний тест протягом двох тижнів після закінчення лікування.

Подеколи НБРТК може повертатися через низьку шлункову кислотність, порушення роботи клапанів або порушену моторику ШКТ. У такому разі профілактичне застосування бетаїну з пепсином, щоб підтримати шлункову кислотність, прокінетиків — щоб сприяти моториці шлунково-кишкового тракту, як-от низькі дози налтрексону й низькі дози еритроміцину, пробіотиків Lactobacillus rhamnosus і Bifidobacterium lactis та німецької настоянки трав «Iberogast» допоможе запобігти рецидивам.

Протокол лікування інфекцій кишківника широкого спектра дії

Якщо ви не хочете робити аналізу на кишкові інфекції або результати ваших тестів були негативними, ви можете спробувати застосувати протокол природних засобів широкого спектра дії, який допоможе підтримувати організм у боротьбі з кишковими інфекціями. Для того щоб досягти найкращих результатів, застосовуючи представлений наразі протокол очищення кишківника від інфекцій, не забувайте водночас підтримувати шляхи детоксикації та наднирники.

Хоча таке загальне очищення кишківника може допомогти знищити деяких патогенних бактерій та паразитів і послабити або усунути НБРТК, дисбіоз і надмірне розмноження дріжджів, проте досягти успіху завдяки лише цьому способу вдається не завжди. Звичайно, зробити загальне очищення кишківника все таки краще, ніж зовсім нічого не робити, але вам може знадобитися конкретніший протокол через те, що різні патогени чутливі до різних ліків (і трав).

Протокол природних засобів широкого спектра дії спрямований проти всіляких патогенів і може бути корисним, щоб збалансувати флору кишківника.

Якщо в вас знайшли підвищений рівень антитіл до щитоподібної залози, ви можете його перевірити знову, застосувавши протокол широкого спектра дії, щоб переконатися, що ви на правильній путі.

Протокол очищення кишківника широкого спектра дії.

• Олія орегано 150 мг: 2 капсули, тричі на день протягом 60 днів.

• «CandiBactin-BR»: 2 капсули тричі на день протягом 60 днів.

• S. boulardii: 5 млрд –15 млрд КУО, 2–4 рази на день (до восьми разів на день) протягом 60 днів.

• Протипаразитарний засіб на основі полину: 600 мг, двічі на день протягом семи днів, повторити через два тижні (не застосовувати, якщо в анамнезі є гепатит або підвищений рівень печінкових ферментів).

Звертайте увагу не лише на кишкові інфекції

Функціональна медицина навчає нас, що кишківник має ключове значення для виникнення аутоімунних захворювань. Одначе слід пам’ятати, що проникність кишківника може бути спричинена не лише інфекціями, які містяться безпосередньо в ньому, а й інфекціями ясен, пазух носа й загалом усього організму. Я ознайомлю вас з найпоширенішими інфекціями поза кишківником, які можуть ускладнити одужання під час хвороби Хашимото. Для того щоб діагностувати й лікувати кожну з них, треба буде звернутися по допомогу до фахівця. Я рекомендую співпрацювати з біологічним стоматологом, щоб перевірити наявність інфекцій у ротовій порожнині, а також перевірити наявність інфекцій синусів (гайморових пазух).

Пародонтит

Пародонтит — це запалення ясен, яке може призвести до їхньої рецесії та розхитування і врешті втрати зубів. До симптомів пародонтиту можуть належати кровоточивість (особливо під час чищенні зубів щіткою чи ниткою), набряклість і рецесія ясен, скупчення нальоту на зубах, розхитаність зубів, атрофія кісткової тканини щелепи та неприємний запах з рота. Пародонтит нерідко трапляється в пацієнтів з хворобою Хашимото. Він може посилюватися під дією сполук фтору, тобто тих самих речовин, які додають до води та зубної пасти для запобігання карієсу.

Існує припущення, що патогени, які спричиняють пародонтит, можуть через молекулярну мімікрію сприяти також виникненню ревматоїдного артриту та хвороби Хашимото.

Хоча попередні дослідники вважали причетними до виникнення пародонтиту бактерії ротової порожнини, але французько-канадський стоматолог доктор Марк Боннер з’ясував, що більшість випадків цього захворювання спричиняють дві паразитарні інфекції ясен: Entamoeba gingivalis і Trichomonas tenax. Entamoeba gingivalis виявили в ясенних кишенях 69 % хворих на пародонтит, але його не було в тканині здорових ясен. Ця інфекція передається від людини до людини через поцілунки, а також може бути наявною в собак, котів та коней. Паразит Trichomonas tenax виявили в 5–20 % випадків пародонтиту, він також трапляється в людей, котів та собак.

Якщо в вас є подібні симптоми і ви підозрюєте в себе пародонтит або інший тип інфекції, я рекомендую вам співпрацювати з біологічним стоматологом, щоб визначити тип інфекції.

Лікування пародонтиту.

Більшість випадків пародонтиту потребує стоматологічного лікування, яке охоплює використання протиінфекційних препаратів та спеціальне очищення ясен. Антипротозойні засоби, які діють на амеб, як-от метронідазол і нітазоксанід («Alinia»), та засоби з «Протоколу очищення кишківника широкого спектра дії» можуть бути корисними для пригнічення збудників пародонтиту, але вони не завжди можуть проникнути в ясенні кишені так глибоко, щоб дістатися до всіх шкідливих організмів.

Якщо ви й досі хворієте на пародонтит після лікування антипротозойними препаратами чи травами, або якщо пародонтит знову повертається через кілька місяців, вам може знадобитися додаткове стоматологічне лікування. А що ці амеби передаються через поцілунки, то вам також слід переконатися, що ті, з ким ви можете цілуватися, теж відповідно лікуються. Доктор Боннер розробив протокол, яким передбачено використання фармакологічних препаратів (протипаразитарних, протигрибкових, антибіотиків) та вдосконалених методів чищення зубів і пародонтальних кишень, щоб забезпечити викорінення Entamoeba gingivalis і Trichomonas tenax та відновлення здорової флори ясен. Він повідомляє, що навчив понад шістсот стоматологів застосовувати його метод лікування пародонтиту. Для того щоб дістати додаткову інформацію щодо протоколу доктора Боннера, я рекомендую його книжку «Цілуватися чи не цілуватися» та веб-сайт www.parodontite.com.

Супресивні методи лікування пародонтиту.

Подеколи для лікування симптомів можуть бути корисними супресивні методи лікування пародонтиту. Антибіотик доксициклін — найефективніший препарат для багатьох випадків пародонтиту, бо він, порівняно з іншими ліками, краще проникає в ясенні щілини. Він проникає в ясна від семи до двадцяти разів ефективніше за інші препарати. Цікаво, що є повідомлення про те, що цей антибіотик знижує кількість антитіл до ТПО, можливо, це відбувається через пригнічення пародонтиту або через усунення «джерела харчування» для інших збудників інфекцій, отже, на цей препарат слід звернути увагу тим, хто потерпає водночас і від хвороби Хашимото, і від пародонтиту. Доксициклін у разі пародонтиту може бути корисним у три способи (наводжу зразки протоколів, які може призначати лікар-стоматолог).

• Протимікробна дія на патогени ротової порожнини, причетні до пародонтиту. Рекомендована протимікробна доза доксицикліну становить 100 мг двічі на день у перший день, потім 100 мг один раз на день протягом двадцяти одного дня.

• Пригнічення активності ферментів, які призводять до деструкції ясен. Нижчі за протимікробні дози цього препарату теж можуть бути ефективними для послаблення пародонтиту. Як допоміжне лікування можна вживати 20 мг доксицикліну двічі на день протягом дев’яти місяців.

• Запобігання атрофії кісткової тканини щелепи. Доксициклін може вповільнити атрофію кісткової тканини внаслідок пародонтиту. Одначе протоколи знищення збудників хвороби можуть цій атрофії запобігти!

Додаткові супресивні підходи з використанням природних засобів.

Щоб усунути патогенні бактерії з поверхні зубів та зменшити запалення, пов’язане з пародонтитом, можуть бути корисними зміни дієти, правильне чищення зубів, видалення бактерій з ротової порожнини та додержання «Фундаментального стоматологічного протоколу». Ми вже розглядали всілякі дієти, тому розгляньмо наразі детальніше спосіб чищення зубів, видалення бактерій та стоматологічний протокол.

Правильне чищення зубів.

Не всі знайомі з правильною технікою чищення зубів. Коли чистите зуби, не оминайте увагою межу ясен, бо саме там накопичується найбільше патогенних бактерій. Нахиляйте зубну щітку догори, щоб дістати верхні ясна, і донизу, щоб дістати нижні ясна.

Найправильніший спосіб чищення зубів щіткою — це м’яко натискати, вимітаючи плавними рухами. Ультразвукові зубні щітки можуть виконати цю роботу за вас. Користування зубною ниткою теж важлива щоденна звичка. Воно допоможе видалити частинки їжі (яка є їжею також і для патогенних бактерій).

Видалення патогенних бактерій з ротової порожнини.

Видалити патогенні бактерії з ротової порожнини — непросте завдання, бо вони утворюють біоплівки, відомі як зубний наліт, який перешкоджає їхньому видаленню. Ось кілька стратегій, які можуть допомогти усунути бактерії:

• Іригатор для порожнини рота. Струмінь води з іригатора витісняє патогенні бактерії з міжзубних проміжків і ясенних щілин і видаляє їх.

• Створення лужного середовища. Скоротивши вживання солодощів, газованих напоїв, чаю та кави, можна зменшити кислотність у роті. Чищення зубів харчовою содою протягом одного тижня допомагає створити лужне середовище в роті, ускладнюючи цим виживання патогенних бактерій.

• Смоктання олії. Смоктання олії — це аюрведичний засіб, який полягає в тому, що ви, прокинувшись уранці, прополіскуєте зуби столовою ложкою кунжутної або кокосової олії протягом п’яти-двадцяти хвилин, аж поки олія зробиться білою. Теоретично припускають, що в такий спосіб руйнуються «домівки» бактерій, які зазвичай складаються з жирових мікрокапсул. Кунжутна чи кокосова олія може проникати в ці недоступні для води мікрокапсули й легко змішуватися з бактеріями, набуваючи білого кольору. Потому олію разом з токсинами в ній слід виплюнути.

• Уживання журавлинного соку. Довели, що журавлинний сік здатний розчиняти захисне покриття плівок, у яких містяться бактерії.

• Застосування оральних пробіотиків. Застосування оральних пробіотиків — швидкий спосіб заселити корисні бактерії до ротової порожнини, щоб вони могли витіснити звідти патогенні бактерії та зменшити запалення в роті! Доктору Джеффрі Д. Хілману вдалось ідентифікувати штами пробіотичних бактерій, узятих у добровольців зі здоровими зубами та яснами. Він виділив ці бактерії та об’єднав їх у пробіотичну суміш під назвою «ProBiora3», яка може входити до складу всіляких продуктів, серед них і «EvoraPro». Ця бактеріальна суміш витісняє патогенні бактерії. Є повідомлення, що вона відбілює зуби, послаблює кровотечу з ясен і запалення та знищує біоплівки патогенних бактерій. Пробіотики продаються у вигляді доволі смачних м’ятних льодяників, які слід смоктати двічі на день протягом 30–90 днів.

• Використання пробіотичної зубної пасти. «Designs for Health» виготовляє спеціальну пробіотичну зубну пасту «PerioBiotic», яка не містить фтору й триклозану, але натомість містить пробіотики. Для взяття максимальної користі від цієї зубної пасти слід відмовитися від полоскання рота після чищення нею зубів, що дає змогу корисним бактеріям довше залишатися в роті. Попервах це здається незвичним, але з часом ви звикнете й вам це сподобається.

Фундаментальний стоматологічний протокол.

Фундаментальний стоматологічний протокол можна рекомендувати більшості людей, які страждають на хворобу Хашимото, для поліпшення здоров’я їхніх зубів, щоб послабити запалення й аутоімунну відповідь.

Використання тричі на день протягом шести тижнів ксиліту, засобу для полоскання рота, який містить срібло, і пробіотичної зубної пасти може допомогти зменшити кількість патогенів у ротовій порожнині. Хоча в багатьох випадках можуть знадобитися спеціальні стоматологічні процедури та ковтання антибіотиків, але такі три кроки, здійснені вами самотужки, допоможуть видалити патогенні бактерії та бактеріальні біоплівки (зубний наліт).

Крок 1. Зробіть інвентаризацію здоров’я зубів. Перш ніж розпочати виконувати фундаментальний стоматологічний протокол, зробіть інвентаризацію ротової порожнини. Перед дзеркалом огляньте зуби перед чищенням і використанням зубної нитки. Зверніть увагу та запишіть таке:

• Рецесія ясен.

• Темні плями.

• Хворі зуби.

• Накопичення нальоту.

• Розхитані зуби.

Тоді, почистивши зуби щіткою й ниткою, зауважте таке:

• Кровоточивість ясен.

• Біль.

Зберігайте це оцінювання напохваті, щоб повторити його та порівняти через шість тижнів.

Крок 2. Додержуйте нових для себе стоматологічних процедур:

1. Почніть свій день зі смоктання олії. Візьміть приблизно одну столову ложку кунжутної або кокосової олії до рота й пропускайте олію між зубами протягом 5–20 хвилин, поки вона побіліє.

2. Потримайте в роті чайну ложку колоїдного срібла протягом 60 секунд, потім виплюніть, повторюйте тричі на день. (Зверніть увагу: не намагайтеся виготовляти самотужки колоїдний розчин срібла. Неправильно приготовлений, він може призвести до аргірії, або синдрому синьої шкіри. Я рекомендую лише такі бренди: «Designs for Health», «Sovereign Silver» та мій спеціально розроблений бренд «Rootcology».)

3. Розпилюйте спрей із ксилітом на ясна й зуби тричі на день, щоб розруйнувати бактеріальні біоплівки, або жуйте ксилітову ґумку (але лише в тому разі, якщо не маєте амальгамних пломб, оскільки з них під час тривалого жування виділяються пари ртуті). Ви можете самі приготувати ксилітовий спрей, придбавши ксиліт у порошку («Designs for Health» — це та марка, яку я вподобала). Розчиніть одну чайну ложку порошку в склянці води без фтору.

4. Використовуйте для чищення зубів плавними рухами, як описано раніше, зубну пасту, яка не містить фтору й триклозану, тричі на день.

5. Застосовуйте пробіотики тричі на день. «Garden of Life Probiotic Smile» — чудова марка. Ви також можете використовувати збагачену пробіотиками зубну пасту.

Крок 3. Перевірте свої успіхи.

Застосувавши стоматологічний протокол протягом шести тижнів, повторіть оцінювання, щоб перевірити, чи спостерігається певне поліпшення здоров’я порожнини рота. Якщо ви помітили таке поліпшення, виконуйте й далі свої дії та зробіть аналіз на антитіла до щитоподібної залози (якщо їхній рівень був підвищений), щоб перевірити, чи знизився рівень цих антитіл. Прогрес за зниженням рівня антитіл можна спостерігати за чотири тижні, але досягнення повного ефекту від зазначених заходів може зайняти до трьох місяців.

Догляд за порожниною рота має бути постійним, бо утворення нальоту — звичайний процес. Одначе, можливо, через шість тижнів ви зможете спростити ці процедури.

Інфекції синусів (гайморових пазух)

Інфекції — тригери хвороби Хашимото, можуть бути наявними в носових (гайморових) пазухах. Такі інфекції часто-густо попервах провокуються дріжджами або цвіллю, але ці збудники можуть призводити до вторинної бактеріальної інфекції, яку теж потрібно буде лікувати. Важливо зробити аналіз як на дріжджі, так і на цвіль. Симптоми гаймориту — біль у носових пазухах, у носі, вусі, обличчі або горлі, а також виділення з носа, головний біль, хронічний кашель, постназальне затікання, чхання, закладений ніс, подразнення горла, втрата відчуття запаху та запалення вуха. Також може спостерігатися лихоманка, але під час захворюваннях щитоподібної залози її може й не бути.

Якщо ви маєте симптоми гаймориту, відвідайте лікаря-отоларинголога для відповідної перевірки. Можливо, лікареві доведеться просканувати вам носові пазухи, щоб виявити інфекцію.

Щоб полегшити деякі симптоми, пов’язані з гайморитом, я рекомендую застосовувати такі заходи: промивання носа один-два рази на день за допомогою неті пот (спеціальної посудини), протокол очищення кишківника широкого спектра дії, протокол лікування проти надмірного розмноження дріжджів та використання носового спрею зі сріблом, як-от «Argentyn 23». Використовуючи назальний спрей «Argentyn 23», робіть від п’яти до десяти впорскувань у кожну ніздрю двічі на день протягом семи-чотирнадцяти днів, потім по два впорскування в кожну ніздрю, допоки інфекція мине.

Подеколи можуть знадобитися агресивніші заходи, як-от антибіотики та протигрибкові препарати. Лікар може призначити антибіотики під час бактеріальної інфекції синусів, або протигрибковий засіб під час грибкової чи дріжджової інфекції. Для деяких пацієнтів виявився дуже ефективним для очищення від грибкових інфекцій носових пазух спеціальний розчин ністатину, виготовлений фармацевтами. Фармацевти також можуть виготовляти назальні спреї для лікування грибкових та бактеріальних інфекцій у носі.

Примітка до гаймориту: у багатьох випадках гайморит може бути ознакою того, що ви піддаєтеся впливу цвілі. Якщо основною причиною гаймориту є цвіль, вам доведеться вивести її зі своєї домівки (або навіть змінити помешкання, якщо цвілі неможливо позбутися) та поспілкуватися з фахівцем із подолання цвілі, ви також можете поговорити з лікарем про протигрибкові методи лікування. Дивіться розділ 12 щодо додаткових стратегій подолання цвілі.

Вірус Епштейна–Барр

Я підозрюю, що багато людей з хворобою Хашимото може потерпати від прихованої інфекції Епштейна–Барр у щитоподібній залозі. Коли я опитувала 2209 пацієнтів з хворобою Хашимото, 11 % з них повідомили, що вони стали почуватися погано після зараження вірусом Епштейна–Барр. Я знаю, що саме цей вірус спровокував у мене синдром хронічної втоми протягом навчання на першому курсі в коледжі.

Дослідження 2015 року в Польщі виявило цей вірус у клітинах щитоподібної залози 80 % людей, хворих на хворобу Хашимото, тоді як у людей з контрольної групи вірусу Епштейна–Барр у щитоподібній залозі не було. Крім того, клітини, які перебували в стані постійної проліферації, що може вказувати на повільно тривалу інфекцію, також знайшли саме в організмі людей з хворобою Хашимото.

Коли людина заражається вірусом Епштейна–Барр, природні захисні механізми її організму спрямовуються на знищення цього вірусу. На жаль, за нестачі поживних речовин та певної вразливості організму вірус може перемагати й виснажувати імунну відповідь, що призводить до уповільненої латентної інфекції, множинних порушень і дисбалансу в організмі та відкриває дорогу для аутоімунного процесу.

Вірус Епштейна–Барр також причетний до багатьох інших хронічних розладів, як-от розсіяний склероз, фіброміалгія та синдром хронічної втоми.

Вірус Епштейна–Барр та інші віруси герпесу зберігаються в організмі своїх господарів протягом багатьох років після первинного зараження. Ці віруси також можуть відновлюватися навіть через багато років. Хоча я рекомендую робити тестування на реактивацію вірусу перед тим, як розпочати лікування, останнім часом з’явилися нові докази того, що вірус Епштейна–Барр може створювати проблеми, навіть якщо результати тесту на його реактивацію негативні.

Протокол лікування від вірусу Епштейна–Барр

Фармакологічне лікування.

• Валганцикловір: 1800 мг на день протягом трьох тижнів, потім 900 мг на день протягом шести місяців або довше.

Лікування травами та альтернативними засобами.

«Lomatium» — це противірусний рослинний препарат широкого спектра дії від «Barlow Herbal Specialties», який має потенційну терапевтичну користь для лікування від вірусу Епштейна–Барр, ВПЛ, вірусів герпесу та ЦМВ, а також для профілактики вірусних інфекцій, як-от грип та застуда. Препарат може спричинити одноразову висипку, коли організм очищатиметься від вірусу, подібну до тієї, яка виникає під час вірусної екзантеми. Для того щоб запобігти розвиткові цієї висипки, рекомендують перед уживанням низьких доз ломатіуму вживати «MunityBoost», трав’яний збір для підтримування печінки.

Якщо ви не використовуєте «Lomatium», можете обрати інші засоби лікування травами:

• Кордицепс 750 мг: 2 капсули тричі на день протягом 90 днів.

• Екстракт листя оливи: 1 капсула, двічі на день протягом 60 днів.

Підтримувальне лікування.

• NAC: 1800 мг на день.

• «ProBoost. Thymic Protein A»: доктор Джейкоб Тейтельбаум, який спеціалізується на лікуванні синдрому хронічної втоми, рекомендує вживати три пакетики на день протягом 90 днів, щоб допомогти організму боротися з вірусами.

• Адаптогени (ашваганда, лимонник китайський, астрагал).

• Вітамін D: 5000 МО на день з урахуванням результатів лабораторних досліджень.

• Вітамін С: 500–3000 мг на добу.

• Засмагання на сонці або в солярії.

• Лізин.

• Внутрішньовенні ін’єкції вітаміну С.

Наступні кроки

Відстеження інфекції часто-густо може нагадувати спробу знайти голку в копиці сіна. Але я сподіваюся, що кроки, представлені в цьому розділі, забезпечать вам чіткий план дій. Успішне виявлення та усунення інфекції та її причин може дати найліпший результат — повне зцілення від хвороби Хашимото (та усунення інших станів і симптомів, які могли розвинутися в результаті зараження).

Розділ 12. Протокол виведення токсинів

З «Протоколу підтримування печінки» ви дізналися, як можна мінімізувати токсичний вплив, придбавши безпечніші засоби для прибирання, для особистої гігієни, кухонне начиння тощо. Та якщо оцінювання впливу токсинів привело вас сюди, ви, можливо, піддавалися чи постійно піддаєтеся впливові певного специфічного токсину.

Для того щоб визначити, чи може певна речовина бути токсичним пусковим механізмом захворювання, слід ураховувати два основних чинники. Першим із них, звичайно, є доза токсину. Парацельс, батько токсикології, який жив у XVI столітті, сказав: «Усе є отрутою, і жодна річ не позбавлена отруйності. Лише доза визначає, чи буде це отрутою, чи ліками». Що вища доза токсину, то більша ймовірність того, що він переобтяжить наші можливості детоксикації й спричинить хворобу. Ось чому, щоб одужати, вкрай важливо зменшувати вплив токсинів.

Другий чинник, який слід брати до уваги, — чутливість до певної речовини того, хто піддається її впливові. Наприклад, людина з целіакією має реакцію на глютен набагато сильнішу проти людини, лише просто чутливої до нього. У першому випадку навіть щонайменша кількість глютену може спричинити неабияку реакцію, тоді як у другому — людина може сприймати певну незначну дозу глютену без появи в неї жодних симптомів.

Хоча деякі види чутливості генетично зумовлені, проте завдяки правильним запобіжним заходам ми можемо зробити себе менш чутливими до тієї чи іншої речовини. У «Протоколі підтримування печінки», «Протоколі відновлення надниркових залоз» та «Протоколі відновлення балансу кишківника» основну увагу приділено формуванню стійкості організму, щоб зробити вас менш чутливими до шкідливого впливу довкілля.

У деяких випадках токсичного впливу слід брати до уваги й третій чинник — чи можливо вивести токсин з організму. Хоча ви можете самотужки зменшити вплив токсинів і зміцнити стійкість організму, але щоб застосувати розширений «Протокол виведення токсинів з організму», можливо, вам доведеться працювати під наглядом кваліфікованого медичного працівника. У цьому розділі ми глибше зануримось у стратегії подолання чутливості до хімічних речовин, до електромагнітного поля (ЕМП), до цвілі (пліснявих грибків), подолання хвороби імплантатів молочної залози, токсичності важких металів і токсичного впливу, пов’язаного зі стоматологічними процедурами.

Чутливість до хімічних речовин

Люди, які потерпають від хвороби Хашимото, частіше за інших мають множинну чутливість до хімічних речовин (multiple chemical sensitivities, скорочено MCS), як-от БФА, парабени, формальдегід, сполуки брому та інших галогенів, які можна знайти в предметах повсякденного застосування, як-от пластмаси, засоби особистої гігієни, меблі та матраци.

Деякі симптоми MCS:

• Порушення імунної функції.

• Аутоімунне захворювання.

• Алергія на всілякі речовини.

• Астматичні симптоми й утруднене дихання.

Важливо намагатися зменшити вплив цих хімічних речовин, і в «Фундаментальному протоколі підтримування печінки» запропоновано для цього такі стратегії, як використання паростків, кімнатних рослин та очищувачів повітря, щоб позбутися в природний спосіб впливу шкідливих хімічних речовин на наш організм. Одначе людям, які мають імунну реакцію на одну чи кілька хімічних речовин, щоб відновити здоров’я, можливо, доведеться радикальніше змінити спосіб життя та середовище.

Стратегії подолання MCS

Тест «Cyrex Laboratories Array 11 — Chemical Immune Reactivity Screen» може допомогти визначити, чи чутливі ви до будь-якої з дев’ятнадцяти хімічних речовин. Якщо в вас виявили такі реакції, вам, можливо, щоб відновити здоров’я, треба буде кардинально змінити своє середовище. Для того щоб дістати потрібні вказівки, див. таблицю «Побутові токсини».

Чутливість до ЕМП

Інший тип чутливості, який можуть мати деякі люди з хворобою Хашимото, це чутливість до електромагнітних полів, як-от ті, що їх створюють флуоресцентні лампи, мобільні телефони, Wi-Fi, бездротові телефони та лінії електропередачі. Симптоми чутливості до ЕМП: порушення сну, стрес, утомливість, головний біль, висипка, біль у м’язах, потьмарення свідомості й прискорене серцебиття. Зі зростанням впливу ЕМП симптоми можуть посилюватися.

Стратегії подолання чутливості до ЕМП

Ось кілька корисних стратегій, щоб ви могли почуватися краще в разі чутливості до ЕМП:

• Під’єднуйтеся до інтернету, замість того щоб використовувати Wi-Fi.

• Не кладіть ноутбук на коліна.

• На час сну відімкніть від мережі всі електроприлади в спальні.

• Скоротіть або уникайте використання стільникових і бездротових телефонів, натомість використовуйте дротові телефони.

• Не використовуйте люмінесцентних ламп.

• Більше часу перебувайте на природі!

Примітка щодо чутливості до ЕМП: більшість моїх пацієнтів, чутливих до ЕМП, хворіли також на хворобу Лайма.

Цвіль (плісняві грибки)

Можливо, вам уже доводилося чути про Дейва Еспрі, надзвичайного біохакера, творця «Куленепробивної кави» та автора бестселера за списком «Нью-Йорк Таймс» «Куленепробивна дієта», але ви, мабуть, не знаєте, що «Куленепробивна кава» й «Куленепробивна дієта» походять із прагнення Дейва подолати хворобу Хашимото.

Був час, коли Дейв важив понад сто тридцять кілограмів, мав постійно потьмарену свідомість і був фізично виснажений, попри низькокалорійну дієту й заняття фізичними вправами шість днів на тиждень. Урешті йому визначили діагноз — хвороба Хашимото. Дейв з’ясував, що глютен і токсична цвіль — важливі тригери його стану.

Прагнучи уникнути токсичної цвілі в їжі, він створив знамениту «Куленепробивну каву» — напій з низьким умістом цвілі й токсинів, «Куленепробивну дієту» та багато добавок! Наразі Дейв — це мускулистий показний чоловік, який має чудовий вигляд, керує успішною компанією, а хвороба Хашимото в нього в стадії ремісії.

У «Протоколі підтримування печінки» я розповідала вам, що цвіль може бути потужним пусковим механізмом для багатьох аутоімунних захворювань, як-от аутоімунні захворювання щитоподібної залози, астма та алергія. Однією з можливих підказок того, що цвіль — одна з основних причин захворювання, може бути те, що ваше здоров’я стало погіршуватися після переселення до нового помешкання.

Зверніть увагу, що не всі можуть потерпати від цвілі однаково. Залежно від генетичних особливостей, у когось із членів родини незабаром після переїзду може розвинутися хвороба Хашимото, астма чи алергічний риніт. А ще хтось із членів родини може зовсім не мати явних симптомів!

Іншими підказками про те, що ви потерпаєте від дії токсичної цвілі, можуть бути потьмарення свідомості, проблеми з диханням, когнітивні порушення, пригнічення імунітету, втомливість, депресія, артрит, проблеми з травленням, поганий сон, запалення та біль у суглобах. Чхання, кашель, нежить і астма — найпоширеніші червоні прапорці, які вказують на цвіль.

Тестування на цвіль (плісняві грибки)

Для того щоб визначити, чи є цвіль у вашому організмі, ви можете зробити тест у лабораторії «RealTime» на наявність метаболітів цвілі в сечі. Крім того, було б корисно зробити аналіз на панель пліснявих грибків від лабораторії «ALCAT», щоб побачити, які саме їхні види наявні в вашому організмі. Іноді розмноження цвілі в кишківнику можуть виявити тести калу. Цвіль у результатах аналізу в такому разі відображатиметься як «наявні грибки — таксономічна належність не піддається визначенню». Якщо ви підозрюєте, що в помешканні може бути цвіль, можете попрацювати з інспектором з цвілі вашої місцевості або самостійно замовити тест на цвіль «MOLDetect».

Стратегії подолання цвілі

Ви можете позбутися цвілі, застосувавши певні стратегії в своєму будинку, додержуючи фармакологічного лікування (за призначенням медичного працівника) та вживаючи корисні добавки. Розгляньмо особливості кожної з цих стратегій:

Мінімізуйте цвіль у житлі.

• Переселіться до іншого помешкання (простіше сказати, аніж зробити). Хоча це не завжди можливо, але може бути конче потрібно.

• Попрацюйте з професіоналом, щоб знищити цвіль у вашій домівці.

• Придбайте очищувач повітря.

• Очистіть повітрогони в будинку.

Фармакологічне лікування.

• Протигрибкові ліки, як-от флуконазол чи ітраконазол: протягом 30–90 днів для знищення цвілі в організмі.

• Холестирамін у порошку: протягом 30–90 днів для зв’язування цвілі й виведення її з організму.

Лікування травами та альтернативними засобами.

• Олія орегано: дві капсули тричі на день протягом 30–60 днів.

• S. boulardii: 5–15 млрд КУО, 2–4 рази на день (до восьми разів на день) протягом 60 днів.

• Назальний спрей «Argentyn»: одне впорскування в кожну ніздрю, 1–2 рази на день (для знищення цвілі в носових пазухах).

• Активоване вугілля: дві капсули перед сном (може спричинити виснаження магнію).

• «CholestePure» від «Pure Incapsulations» (вироблений із сої): 1–2 капсули тричі на день (під час їди) протягом 30–90 днів.

Про модифікації дієти: дивись розділ 9.

Хвороба імплантатів грудей

Якщо більшість ваших симптомів з’явилася після операції з імплантації молочної залози, то знайте, що ви така не одна! Чимало моїх пацієнток з’ясувало, що грудні імплантати можуть бути пусковим механізмом для хвороби Хашимото та інших аутоімунних станів. Можливо, ви побажаєте видалити імплантати, щоб відновити своє здоров’я. Рекомендую прочитати книжку Сьюзен Е. Колб «Гола правда про імплантати грудей. Від шкоди до зцілення», щоб ви змогли вирішити, як найкраще буде вчинити в вашій ситуації.

Деякі з моїх читачок поділилися досвідом видалення грудних імплантатів. Ось допис однієї жінки, яка написала мені через два місяці після операції з експлантації: «Я почуваюся набагато краще! Моя енергійність дуже зросла, мені більше не треба щодня дрімати, і я знову почуваюся на силі. Я вражена тим, що маю змогу виконувати хатні справи й відвідувати магазини, не відчуваючи від цього виснаження. Я краще сплю й позбулася забудькуватості, тривожності та пригнічення. Це просто неймовірно!». Крім того, її лабораторні показники ТТГ, антитіл до щитоподібної залози, зворотного Т3 та запалення продемонстрували суттєве поліпшення протягом кількох тижнів після видалення імплантатів молочної залози!

Досвід цієї читачки свідчить, який помітний вплив можуть мати імплантати молочних залоз на здоров’я, особливо це стосується щитоподібної залози. Попри те, що так може бути не в усіх, якщо вам поставили імплантати грудей і ви маєте хворобу Хашимото, можливо, варто перевірити стан вашого здоров’я після імплантації.

Токсичні метали

Чимало токсичних металів може порушувати роботу щитоподібної залози та функцію імунної системи. Людський організм здатен накопичувати метали, їх можна виявити в щитоподібній залозі під час біопсії. Подеколи ми можемо відчувати вплив одного металу, а інколи — кількох. Ми знаємо, що важкі метали можуть мати незалежний, адитивний або синергетичний ефект.

Тести на важкі метали можна замовити в спеціалістів з функціональної медицини, які, ймовірно, використовуватимуть для цього послуги таких лабораторій, як «Metametrix» і «Doctor’s Data». Ці тести зазвичай виконують з хелатувальним агентом, як-от DMSA, який може зв’язувати важкі метали, щоб визначити загальне навантаження їх на організм. А що споживання молюсків може спричинити помилковий результат цих тестів, то я рекомендую утримуватися від молюсків протягом трьох днів перед тестуванням.

Перш ніж заходитися вдосконалювати свій протокол детоксикації, я рекомендую вам для виявлення будь-яких генетичних мутацій, які можуть спричиняти порушення цього процесу, мати результати генетичного тесту, такого, наприклад, який виконує лабораторія «23andMe». У детоксикації бере участь чимало генів, проте два з них я вважаю особливо важливими — ген MTHFR і ген CBS.

Якщо в вас є мутація гена MTHFR, вам треба вживати N-ацетилцистеїн (NAC), метилфолат і вітамін B12 принаймні тиждень перед збором сечі на аналіз, щоб метали справді з’явилися в сечі. Тести на волоссі теж можуть допомогти визначити токсичне навантаження металів, але багато лікарів-практиків не знає, як правильно інтерпретувати тести на волоссі, і, отже, позитивні результати можуть залишитися непоміченими.

Якщо ви маєте справу з отруєнням важкими металами, то вам, мабуть, доводилося чути про хелатотерапію, яка застосовує хелатувальні агенти, як-от DMSA, DMPS і EDTA. Хелатування — це терапія, яку використовують для виведення металів з організму. Вона може бути дуже ефективною, але інколи може й завдати шкоди, особливо якщо її робить фахівець, який недостатньо володіє цією методикою (а таких чимало!). Хелатування може призвести до того, що токсини починають циркулювати в організмі й переміщуються до інших органів, спричиняючи різноманітні, зокрема й аутоімунні, побічні реакції. Деякі ефекти хелатування загальновідомі, скажімо DMSA, який може викликати чутливість до сірки, не можна застосовувати для тих, хто має мутацію гена CBS (обов’язково перед спробою хелатування перевіртеся на мутацію цього гена за допомогою тесту на зразок того, який робить лабораторія «23andMe»). Крім того, хелатування може призвести до виснаження важливих поживних речовин, як-от магній, молібден, цинк, мідь, марганець та залізо. Через ризики хелатування я віддаю перевагу делікатнішому щадному підходу до виведення токсинів.

Симптоми від впливу токсичного металу різняться залежно від того, який саме це був метал. Ось деякі найвідоміші специфічні симптоми отруєння металами:

• Нікель. Чутливість до нікелю може виявлятися такими симптомами, як кропив’янка, екзема, свербіж шкіри, головний біль, втомливість і симптоми кишківника, подібні до тих, які бувають під час целіакії. Як і хвороба Хашимото, чутливість до нікелю є реакцією гіперчутливості IV типу. Таку чутливість можуть мати до 17 % жінок, і вона корелює з хворобою Хашимото.

• Ртуть. Симптоми отруєння ртуттю: зміни настрою, потьмарення свідомості, посмикування м’язів, виснаження м’язів, дратівливість, головний біль, металевий присмак у роті, втрата рівноваги, погіршення зору, втомливість та багато інших.

• Миш’як. Якщо ви зазнали впливу миш’яку, у вас може з’явитися поколювання в кінцівках, втомливість, випадання волосся, пригнічення, потемніння шкіри, слабкість, виснаження м’язів та кашель.

• Мідь. Симптоми отруєння міддю: втомливість, дратівливість, тривожність, емоційна лабільність, мідний колір волосся, вугрі, порушення уважності, шкірні висипки та погане загоєння ран.

• Свинець. Симптоми отруєння свинцем можуть виявлятися як слабкість м’язів, втомливість або млявість, СДУГ, дратівливість, міалгія, біль у суглобах або артрит, втрата апетиту, порушення відчуття смаку, головний біль, безсоння, зниження лібідо, втрата ваги, зміни характеру, неврологічні проблеми, нейропатія, нудота, блювота, порушення пам’яті, депресія та порушення координації.

Стратегії подолання токсичності металів

Замість того щоб примусово виштовхувати важкі метали з організму, я вважаю за краще виводити їх м’яко й делікатно, зменшуючи їхній вплив, застосовуючи конкурентні речовини та залучаючи саунотерапію, особливо інфрачервону сауну, яка може бути дуже корисною в цій ситуації. Ми розглянемо ці стратегії, а також загальний протокол щадної детоксикації металів і конкретні протоколи до сірки та міді.

Зменшити вплив.

Як я вже згадувала раніше, для того щоб зменшити вплив будь-якого елемента чи речовини, треба знати, де саме на них можна натрапити. Ви можете скористатися наведеною тут таблицею, щоб зменшити вплив нікелю, свинцю, миш’яку, ртуті та кадмію на ваш організм та допомогти йому очиститися від сполук цих металів.

Насичення організму конкурентними корисними речовинами.

Серед способів очищення від токсинів і навіть запобігання зв’язуванню з ними рецепторів у нашому організмі є зв’язування цих рецепторів корисними речовинами. Ось чому я рекомендую, для того щоб запобігти зв’язуванню токсинів в організмі, вживати вітаміни й мінерали. Особливо корисні такі мінерали, як сполуки селену, цинку, молібдену, йоду та вітаміни групи В.

Важливо також переконатися, що ви маєте достатній рівень глутатіону — важливої речовини для детоксикації важких металів. Я вже рекомендувала NAC та селенметіонін, які підвищують рівень глутатіону, але ви також можете вживати перорально ліпосомальний глутатіон.

Терапія сауною.

Терапія сауною може допомогти підвищити внутрішню температуру тіла, даючи щитоподібній залозі, яка намагається це зробити, вкрай потрібний їй перепочинок. Сауна показала свою користь під час синдрому хронічної втоми, болю та фіброміалгії. Найчастіше користуються сауною від одного до п’яти разів на тиждень протягом одного-трьох місяців.

Більшість моїх пацієнтів, які вподобали терапію сауною, повідомляє, що вона дає їм відчуття затишку, задоволення та розслабленості й додає енергії. Одначе саунотерапія підходить не всім і не завжди. Якщо ви вжили алкоголь або відчуваєте похмілля, будь ласка, уникайте сауни, бо така комбінація може призвести до небезпечного порушення електролітного балансу. Пов’язані із сауною побічні ефекти трапляються нечасто, але людям із серцевими хворобами, діабетом та іншими хронічними захворюваннями слід проконсультуватися з лікарями, перш ніж її застосовувати. Ось ще кілька порад для того, щоб сеанси сауни відбувалися чудово.

• Пийте достатньо води. Ви рясно пітнітимете, тому можете зневоднитися. Я рекомендую пити очищену воду, щоб бути впевним, що не відбираєте знову токсини з водою.

• Якщо відчуваєте запаморочення чи нездужання, негайно виходьте.

• Почніть із короткого часу перебування в сауні, а потім поступово залишайтеся там на тривалішій час, коли організм пристосується й зможе з цим краще впоратися.

Щадний протокол детоксикації металів.

Детоксикація складається з двох важливих частин — мобілізації та адсорбції токсинів. Мобілізація токсинів може здійснюватися за допомогою хелатувальних агентів, які продають за рецептом, або кінзи в концентрованому вигляді. Я часто-густо стикаюся з тим, що люди з хворобою Хашимото після рецептурних хелатних агентів відчувають погіршення замість поліпшення, тому вважаю за краще для початку використовувати кінзу.

Друга важлива частина детоксикації — адсорбція токсинів, завдяки якій вони замість того, щоб вільно мандрувати організмом, приєднуються до певної речовини й виводяться. Для адсорбування токсинів використовують різноманітні засоби, як-от хлорела, активоване вугілля та клітковина в вигляді яблучного пектину або псиліуму (лушпиння насіння подорожника індійського). Я особисто віддаю перевагу активованому вугіллю та клітковині з лушпиння псиліуму, бо хлорела через високий уміст у ній йоду та імуномодулювальні властивості, притаманні морським водоростям, може бути проблемною для деяких пацієнтів з хворобою Хашимото.

Далі наведено щадний протокол для детоксикації важких металів. Тривалість лікування залежатиме від токсичного навантаження.

• Псиліум може допомогти адсорбувати токсини з кишківника та запобігти їхній реабсорбції, стимулюючи вивільнення жовчі. Псиліум має й інші додаткові переваги — він знижує рівень холестерину та цукру в крові, запобігає виникненню жовчнокам’яної хвороби та підвищує вміст у товстій кишці масляної кислоти (бутирату), яка сприяє розвиткові корисних бактерій. Вугілля та псиліум слід застосовувати разом, оскільки псиліум може запобігати закрепам, які спричиняє вугілля. Додайте одну чайну ложку лушпиння псиліуму до склянки води й перемішайте. Випийте цю суміш, а потім — іще одну склянку води. Обов’язково відділіть цю процедуру від їди та вживання інших добавок на дві години. Використовуйте таку суміш один-три рази на день.

• Активоване вугілля може допомогти очистити від токсинів кишковий тракт і апендикс та підтримує переробку токсинів у печінці. Почніть з уживання однієї капсули активованого вугілля щодня, окремо від їди (час від третьої до четвертої години дня зазвичай найвдаліший для більшості людей), а потім доведіть до трьох капсул. Обов’язково пийте цитрат магнію, через те що активоване вугілля може виснажувати магній і призводити до закрепів та інших симптомів дефіциту магнію.

• Кінза мобілізує токсини. Уживайте її по дві краплі двічі на день перед їдою (або через 30 хвилин після ковтання деревного вугілля чи псиліуму) протягом одного тижня, потім зробіть три тижні перерви. Щоб поступово й м’яко виводити токсини, можна повторювати вживання протягом одного тижня щомісяця.

• Клітковину в вигляді яблучного пектину або рисових висівок теж можна використовувати для виведення токсинів з організму. Уживати ці засоби слід у кількості від 7 до 10 г на день.

• Альфа-ліпоєва кислота — це сірковмісна добавка, яка може зменшити вміст важких металів і підвищити рівень глутатіону. Вживайте її від 100 до 300 мг на день. (Уникайте її під час мутації гена CBS.)

Примітка до клітковини: в ідеалі на той час, коли ви працюєте над детоксикацією, ви маєте позбутися будь-якої кишкової інфекції, особливо НБРТК. Протоколи детоксикації, які застосовують клітковину, можуть посилити НБРТК, дисбіоз та інші типи дисбалансу кишківника.

Під час роботи з очищення від токсинів організму не припиняйте вживати вітамін С, полівітаміни, бетаїн з пепсином (важкі метали виснажують шлункову кислоту), пробіотики, магній, цинк, селен та NAC. Крім того, під час детоксикації ви можете повторити «Фундаментальний протокол підтримування печінки». Також було б корисно переконатися, що ваша сеча є лужною, бо це може сприяти виведенню токсинів. Рекомендується утримувати рН сечі вище ніж сім. Якщо ви виявите, що рН вашої сечі є нижчим (тобто сеча кисліша), можете спробувати пити магній, щоб посилити лужність. Смужки для визначення рН сечі можете придбати через інтернет.

Чутливість до сірки

Я з’ясувала, що особи з мутацією гена CBS частіше мають чутливість до сірки. Для того щоб вивести сірку, треба застосовувати спеціальний протокол. Подеколи чутливість до сірки може бути в людей з отруєнням ртуттю, а деякі мої пацієнти повідомляли про таку реакцію після лікування DMSA. До симптомів отруєння сіркою належать шкірні висипки та реакція на продукти, багаті сіркою, як-от яйця й часник.

Протокол детоксикації сірки.

• Додержуйте двотижневої веганської дієти (якщо зможете її витримати).

• Уникайте продуктів, багатих на сірку, як-от яйця, часник, цибуля та капустяні овочі протягом 4–8 тижнів.

• Уживайте добавки бутирату, молібдену, вітаміну В12, L-карнітину й тіаміну протягом 4–8 тижнів, щоб допомогти організму очиститися від надлишку сірки.

• Уникайте сірковмісних добавок, серед них NAC, селен, глутатіон та альфа-ліпоєва кислота, протягом 4–8 тижнів.

Отруєння міддю

Отруєння міддю — відносно поширена першопричина хвороби Хашимото. До симптомів цього отруєння належить утомливість, дратівливість, занепокоєння, емоційна лабільність, рудуватий колір волосся, вугрі, порушення уважності, шкірні висипки та погане загоєння ран. Ви можете зазнати надмірного впливу міді через воду, яка надходить старими мідними трубами, їжу, полівітаміни, протизаплідні таблетки, протизаплідні мідні спіралі та деякі стоматологічні процедури. Отруєння міддю також може бути наслідком поганої функції надниркових залоз або надлишку естрогену. Ось способи перевірки на отруєння міддю.

• Тест на волоссі. Підвищений рівень міді може виявлятися безпосередньо або бути прихованим, тобто показник міді може бути нормальним, але результати аналізу показують високий уміст кальцію та низьке співвідношення цинку до міді, або високий уміст кальцію та ртуті.

• Аналіз крові. Отруєння міддю може виявлятися через низький показник лужної фосфатази.

• Комплексний профіль елементів сечі, спровокований DMPS/DMSA від «Genova Diagnostics». Цей тест показує підвищений рівень міді.

Для того щоб усунути отруєння міддю, корисно буде підтримати надниркові залози, а також збалансувати рівень жіночих гормонів, уживати добавки й додержувати дієти з низьким умістом міді.

Протокол детоксикації міді (перелік засобів наведено в порядку важливості). Зверніть увагу, що тривалість лікування залежатиме від загального навантаження міддю.

• Полівітаміни без умісту міді («Nutrient 950» від «Pure Encapsulations»): шість разів на день.

• Піколінат цинку: 30–60 мг на день для витіснення міді.

• Молібден: 100–500 мкг на день для очищення крові від міді

• Марганець: 5–30 мг на день для витіснення міді.

• Вітамін С: 500-3000 мг на день для хелатування міді.

• Вітамін В6: 50–200 мг на день задля послаблення симптомів отруєння міддю.

• Альфа-ліпоєва кислота: 50–150 мг на день для хелатування міді.

• Олія примули вечірньої: 500 мг двічі на день для поліпшеного засвоєння цинку.

Викид міді

Важливо зазначити, що застосування протоколу детоксикації від міді може сприяти несуттєвому погіршенню симптомів протягом перших десяти днів лікування. Поліпшення стане помітним через три-чотири тижні, а повний ефект можна буде побачити лише місяців через три або навіть через рік. Протягом перших кількох днів може відбутися викид міді, якщо ви станете швидкими темпами очищати від неї організм. Він може спричинити такі симптоми, як нудота, незібраність думок, тривожність, дратівливість, емоційна мінливість та загострення шкірних захворювань.

Для того щоб дізнатися більше про подолання отруєння міддю, я пильно рекомендую переглянути чудову книжку Енн Луїзи Гіттлман «Чому я завжди так утомлююся?».

А що отруєння міддю часто й густо супроводжується дисфункцією надниркових залоз, то бажано й далі пити риб’ячий жир, NAC, магній, комплекс вітамінів В та вживати заходів для підтримування надниркових залоз. Крім того, під час деяких симптомів, як-от випадання волосся, можуть допомогти високі дози олії примули вечірньої (2000–3000 мг на день).

Мутація гена MTHFR

У «Протоколі підтримування печінки» я розповідала про мутацію гена MTHFR, яка може ускладнити виконання деяких протоколів лікування хвороби Хашимото. Мутація гена MTHFR викликає потенційне погіршення метилювання — одного з основних способів позбавити організм від важких металів.

Зміни в гені MTHFR можуть призвести до підвищеного рівня гомоцистеїну, що, своєю чергою, може створити дефіцит таких вітамінів, як фолат, В6 і В12. Особи з мутацією гена MTHFR можуть також важко засвоювати фолієву кислоту (версію фолату, яка наявна в низькоякісних добавках і яку додають до перероблених харчових продуктів).

Для осіб з мутацією гена MTHFR та високим рівнем гомоцистеїну, може бути корисно, окрім певних змін способу життя, також уживати активовані версії фолату, B6 і B12, як-от метилфолат (також відомий як L-5-MTHF), піридоксаль-5’-фосфат (P5P) та метил-кобаламін відповідно. Це пов’язано з тим, що ми не можемо взяти достатньої кількості поживних речовин лише з їжею. «Rootcology Methylation Support», «Homocysteine Factors» від «Pure Encapsulations» і «Homocysteine Supreme» від «Designs for Health» — це ті добавки, що їх містять усі зазначені вище інгредієнти й які можуть бути корисними, щоб підтримувати метилювання в людей з мутацією гена MTHFR.

Тестування на гомоцистеїн і мутацію гена MTHFR доступне в багатьох лабораторіях. Лабораторія «23andMe» пропонує тест, який покривається страховкою, на ген MTHFR. Більшість пацієнтів може замовити цей тест через своїх лікарів.

Більшість змін способу життя, корисних під час хвороби Хашимото, також корисні й у разі мутації гена MTHFR. Важливо зазначити, що не всі, хто потерпає від хвороби Хашимото, мають цю мутацію. Нещодавнє дослідження пацієнтів з хворобами Хашимото та Грейвса, що його виконали Аракава з колегами, засвідчило, що поліморфізм за цим геном так само поширений під час аутоімунних захворювань щитоподібної залози, як і серед популяції здорових людей.

Протокол підтримування через уживання добавок гена MTHFR у разі його мутації

«Rootcology Methylation Support», «Homocysteine Factors» від «Pure Encapsulations» і «Homocysteine Supreme» від «Designs for Health» — це добавки з активованим B6 (у вигляді піридоксаль-5-фосфату), активованим фолатом і B12 у вигляді метилкобаламіну та триметилгліцином, які підтримують ген MTHFR.

Я також рекомендую вживати бетаїн з пепсином (для додавання триметилгліцину) і полівітаміни «Nutrient 950» від «Pure Encapsulations».

Стоматологічні процедури

Інша важлива частина мінімізації впливу токсинів стосується стоматологічних процедур, які ви робили протягом багатьох років і які могли піддавати вас дії деяких важких металів та радіації. Як частину виконання «Розширеного протоколу виведення токсинів» я рекомендую вам перевірити результати будь-яких стоматологічних процедур, які з вами виконували, і те, як це могло вплинути на симптоми захворювання щитоподібної залози. Розгляньмо докладніше деякі можливі джерела такого впливу та стратегії їх подолання.

Зубні амальгами

Чи знали ви, що якщо в вас є пломби, які називають зубними амальгамами або срібними пломбами, то в вас насправді в роті є ртуть? Амальгами містять 50 % за масою ртуті. Вони також містять невелику кількість срібла, олова, міді та цинку. Амальгами — основне джерело впливу ртуті на людську популяцію, на них припадає дві третини цього впливу. Щоразу, коли людина жує, із пломб постійно виділяється ртуть.

Дослідження криміналістів 2006 року засвідчило, що ртуть з амальгам накопичується в тканинах щитоподібної залози. З’ясували: що більше людина має ртутних пломб, то більша кількість ртуті осідає в її щитоподібній залозі. Крім того, те саме дослідження засвідчило, що ртуть також концентрується в мозку, гіпофізі та нирках. Інше дослідження виявило, що в немовлят, яких народили жінки з амальгамними пломбами, теж можуть бути відкладення ртуті в органах, і це впливає на функцію щитоподібної залози. Що вищий рівень ртуті в материнський крові, то вищий рівень ТТГ у дітей.

У зібраних мною дослідженнях виявляють зв’язок між впливом ртуті та аутоімунітетом. Ось деякі основні моменти цих досліджень:

• Випадки отруєння ртуттю продемонстрували, що вона може в деяких осіб викликати аутоімунну реакцію.

• Результати досліджень підтверджують вплив ртуті на ендокринну активність; доведено, що вона спричиняє в тварин перевищений рівень Т4 й знижений рівень біологічно активного Т3.

• Ртуть може виснажувати в організмі селен і антиоксиданти, які потребують селену. Дефіцит селену, як і дефіцит антиоксидантів, визнали пусковим механізмом хвороби Хашимото.

• У 2010 році М. Гібенова з колегами повідомили, що деякі особи можуть мати гіперчутливість повільного типу до нікелю або ртуті. Цей тип реакції можна виміряти за допомогою тесту на лімфоцити, «LTT-MELISA».

• У 2006 році тридцятьох дев’ятьох пацієнтів з тиреоїдитом Хашимото обстежили за допомогою тесту «MELISA» на гіперчутливість до неорганічної ртуті. Пацієнти з гіперчутливістю до ртуті, яким замінили амальгамні пломби на інші, продемонстрували помітне зниження рівня антитіл до TГ і TПO.

• Інше дослідження, в якому під час кількох аутоімунних захворювань використовували тест MELISA, засвідчило, що заміна в осіб, які потерпали від алергії на ртуть, амальгамних пломб на композитні сприяла поліпшенню стану здоров’я приблизно в 70 % пацієнтів. У них також нормалізувалися деякі лабораторні показники, як-от специфічна реакція на ртуть лімфоцитів in vitro та рівень антитиреоїдних антитіл.

Зважаючи на ці дослідження, я рекомендую зробити тест MELISA, якщо ви маєте хворобу Хашимото та амальгамні пломби. Тест можна замовити в біологічного стоматолога, який має бути на обліку в лабораторії, яка пропонує тест. Він допоможе вам визначити, чи видалення пломб має бути пріоритетом для вас, чи інші заходи можуть бути на цю хвилину важливішими.

Якщо ви вирішите, що треба видалити амальгами, важливо зробити це безпечно. Якщо видалення зробили неналежно, цей процес може насправді призвести до того, що ви додатково вдихнете пари ртуті. Замість низької дози ртуті, яку ви берете протягом тривалого часу, вам дістанеться велика доза ртуті відразу. Якщо в вас є мутація гена MTHFR та проникність кишківника, вся ця ртуть може перевантажити ваші шляхи детоксикації.

Багато моїх пацієнтів повідомляло про появу або посилення симптомів хвороби Хашимото після неправильно видалених амальгам. Попросіть стоматолога про такі заходи безпеки в разі видалення стоматологічних амальгам:

• Стоматолог має використовувати латексний кофердам, щоб ізолювати місце втручання від решти рота.

• Ви маєте отримати кисневу маску.

• Треба забезпечити додаткове відсмоктування парів ртуті, щоб евакуювати їх від вас.

• Після процедури обов’язково слід прополоскати рота активованим вугіллям, яке може зв’язати залишки ртуті.

В ідеалі я також рекомендувала б перед тим, як замінювати амальгамні пломби, виконати «Протокол підтримування печінки» і «Протокол відновлення балансу кишківника». Це додатково підтримає вашу здатність до детоксикації. Декому зі стоматологів теж не завадило б уживати NAC або якось інакше підтримувати печінку до, під час та після видалення амальгам.

Якщо вам замінили амальгамні пломби, не вживши належних запобіжних заходів, я рекомендувала б вам знову виконати протоколи підтримування печінки та відновлення балансу кишківника, а потім через свого лікаря замовити тест сечі на важкі метали, щоб визначити, чи потрібне вам додаткове медичне втручання.

Рентген зубів

Довели, що навіть невелика кількість випромінювання шкодить щитоподібній залозі, тому є сенс обмежити його вплив. Цифрове рентгенівське обстеження безпечніше, ніж те, яке виконують із застосуванням плівки, воно гарантує нижчу дозу опромінення. Я також пильно рекомендую вам використовувати захисний екран для щитоподібної залози. На жаль, деякі стоматологи можуть надати вам лише нагрудний щиток. Не дозволяйте їм тиснути на вас, щоб ви робили рентген, не захистивши свою щитоподібну залозу як належить! Ви можете придбати власний щиток для залози, щоб приносити його з собою.

Біосумісні стоматологічні матеріали

Пломби, коронки, мости, брекети, пластикові елайнери (наприклад «Invisalign») та інше пристосування, яке використовують у стоматології, можуть спричинити імунну відповідь у деяких людей.

Здебільшого може й не бути потреби видаляти ці об’єкти чи можливості зробити це (за винятком «Invisalign», який легко знімається). Одначе під час майбутніх стоматологічних процедур я закликала б усіх, хто має аутоімунний стан, та членів їхніх родин почати працювати з біологічним стоматологом, щоб бути впевненими в біосумісності застосовуваних матеріалів. Ми всі унікальні й можемо по-різному реагувати на матеріали, тому біологічний стоматолог допоможе визначити найбезпечніші матеріали для вашої унікальної біохімії, коли настане час поставити вам нову пломбу чи замінити стару (термін життя композитних пломб варіює від семи до двадцяти років після встановлення).

Тестування на визначення чутливості до певних хімічних речовин та матеріалів, які застосовують у стоматології, можна замовити через біологічного стоматолога в «Clifford Materials Reactivity Testing».

Наступні кроки

Я сподіваюся, що цей розділ допоміг вам усунути токсичні тригери й відновитися після отруєння ними й що цей процес нарешті позбавив вас від усіх симптомів хвороби й дав можливість зітхнути з полегкістю. Я знаю по собі та з досвіду багатьох пацієнтів — ніщо не дає такої втіхи, як позбавлення від чогось такого, що завдає нам шкоди та краде здоров’я!

Від автора

Я щиро сподіваюся, що ця книжка допоможе вам на вашій дорозі до відновлення здоров’я!

Для багатьох з вас протоколи цієї книжки докорінно змінять ваш стан — ви зможете жити повнокровним життям, бути енергійними, життєрадісними, пристрасними й цілеспрямованими, і ваші симптоми незабаром обернуться на далекий спогад! Для решти ця книжка зможе стати вихідною точкою, яка допоможе повернути здоров’я в найближчому майбутньому.

Хоч би якою була ваша дорога до одужання, я хочу, щоб ви пам’ятали, що ви не самотні й що ви маєте можливість повернутися до здорового життя. Є всілякі способи відновити здоров’я, і я сподіваюся, що мої настанови допомогли знайти ваш власний.

Я маю за честь бути учасником вашої подорожі до здоров’я й сподіваюся, що ми й далі залишатимемося на зв’язку. Моє бажання допомагати людям із хворобою Хашимото дужчає з кожним новим відкриттям, з кожною історією успіху та з кожним викликом від пацієнта, який змушує мене шукати досконаліших рішень.

Я люблю спілкуватися з читачами, щоб дізнаватися про їхні успіхи й труднощі, я люблю ділитися останніми найвизначнішими досягненнями в подоланні хвороби Хашимото. Будьмо на зв’язку! Ви можете знайти мене в соціальних мережах, відвідавши мій веб-сайт. Я сподіваюся побачитися з вами там!

З побажанням міцного здоров’я, Ізабелла Венц, докторка фармакології, Американське товариство клінічної патології (FASCP), www.thyroidpharmacist.com www.facebook.com/thyroidlifestyle.

ПОДЯКА

Я хотіла б подякувати тим людям, які допомогли мені втілити мої думки й мій досвід у реальну книжку, яка зможе змінити життя величезної кількості людей.

Дякую Майклу Венцу, моєму коханому чоловікові, за його непохитну любов і підтримку, за те, що він ішов поруч зі мною, за те, що вів мене за руку по цій дорозі! Я люблю мріяти з тобою, зростати разом з тобою й торувати нашу власну дорогу. Я знаю, що допоки ми одне в одного є, для нас усе можливо. Марті Новосадській, моїй чудовій найдорожчій мамі, яка надихнула мене на одужання й далі надихає щодня, дякую за те, що ти завжди вірила в мене й підтримувала мене, за те, що була найкращою мамою й таким зразком для наслідування, якого могла б собі побажати кожна дівчинка! Адаму Новосадському, моєму доброму й дотепному татові, дякую за виховання в мене емпатії та співчуття до людей, за повсякчасне розуміння моєї чутливої душі, за те, що він показав мені, що я можу прокласти власну дорогу. Роберту Новосадському, моєму улюбленому братові, дякую за те, що він дав мені впевненість, що я можу будувати свою долю, завжди маючи надійний захист за спиною! Аманді Новосадській, моїй сестрі по крові й по духу, дякую за те, що вона дарувала мені доброту, любов та натхнення! Всій родині Венців дякую за любов і прийняття, які вони мені подарували!

Бріттані, Кеті, Анні, Клавдії, Хізер та решті моїх соратників по справі, які працювали за лаштунками, дякую за те, що тримали оборону, дозволивши мені зосередитися на тому, що я роблю найкраще! Мені так пощастило, що в мене є команда, яка щиро піклується про нашу справу. Алану Крістіансону дякую за дружбу та заохочення, за те, що взяв молодого фармацевта під своє крило. Співпрацюючи зі мною, ви здійснили мою мрію! Андреа Накаяма, моя люба посестро по подоланню хвороби Хашимото, дякую за ваше сестринське заохочення, дружбу та поради на дорозі мого зростання. Магдалені Вселакі, моїй польській посестрі по боротьбі з хворобою Хашимото, дякую за дружбу, смачне пригощення та наші ґрунтовні розмови! Я буду довічно вдячна вам за вишкіл на пляжі в Сан-Дієго! Джей Джей Верджину дякую за те, що він є таким щиросердим наставником і провідником! Донні Гейтс дякую за те, що повірила мені й сказала, що іноді маленькі жінки з тихим голосом змінюють світ! Датіс Харразіан дякую за заохочення моєї праці. Для мене це багато що означало!

Друзям-бунтівникам проти першопричин хвороби Хашимото Стіву Райту, Леанн Елі, Міккі Трескотт, інформаційним веб-сайтам «Hashimoto’s Awareness», «ThyroidChange» і «Hashimoto’s 411», Дані Трентіні, Марку Раяну, Еріку Осанському, Шеннон Гаррет, Кірку Гаїру, Мішель Корі, Мері Шомон, Джеймсу Маскеллу, Дейву Есрі, Кеті Уеллс, Марку Хайману, Келлі Броган, Сюзі Коен, Шон Крокстон, Данні Боуман, Крісті Ореккіо, Авіві Ромм, Пітеру Осборну, Трюді Скотт, Джолін Брайтен, Майклу Росслейну, Девіду Брейді, Тому О’Браяну, Мелані й Джеймсу Рош та багатьом іншим дякую за ті зміни, які ми здійснюємо разом з вами!

Дякую за допомогу талановитим цілителям, які мені траплялися на моїй путі, особливо Елені Колес, Девіду Люсу й Кетрін Ворд.

Чудовій команді, Селесті Файн і Джону Маасу, моїм літературним агентам, дякую за те, що вони дали мені шанс видати друком мою працю, за їхню віру в мене, за їхню підтримку на кожному кроці видавничого процесу. Мені невимовно пощастило працювати саме з вами! Зіркам видавництва «Harper One», особливо Гідеону Вейлу й Гретхен Ліс, дякую за співпрацю зі мною в створенні цієї книжки та її оформленні, щоб зробити її якомога доступнішою й кориснішою! Кортні Кенні дякую за її чудові ідеї та майстерність у керуванні проектами!

Моїм пацієнтам та читачам дякую за вашу допитливість і відданість лікуванню. Я так пишаюся тим, що ви берете на себе відповідальність за власне здоров’я, і вдячна вам за те, що ви стали учасниками подорожі до одужання! Дякую моїй чудовій читачці Тересці Ванькович за те, що попросила мене написати книжку на основі протоколів лікування хвороби Хашимото.

Вибрана бібліографія

Для того щоб збільшити кількість корисної інформації, представленої в цій книжці, та через обмеження вимогами видавництва обсягу книжки, я вирішила запропонувати вам більше змісту за рахунок меншої кількості наведених посилань. Я подаю тут лише перелік основних посилань до змісту книжки. Ви можете безкоштовно знайти повну бібліографію сучасних праць на веб-сайті www.thyroid pharmacist.com/action, якщо вас цікавить наукова доказовість цієї книжки.

Ajjan, R., and A. Weetman. 2015. “The pathogenesis of Hashimoto’s thyroiditis: Fur- ther developments in our understanding.” Hormone and Metabolic Research 47 (10): 702–10. doi:10.1055/s-0035–1548832.

Arena, S., A. Latina, R. Baratta, G. Burgio, D. Gullo, and S. Benvenga. 2015. “Chronic lymphocytic thyroiditis: Could it be influenced by a petrochemical complex? Data from a cytological study in South-Eastern Sicily.” European Journal of Endocrinology 172 (4): 383–89. doi:10.1530/eje-14–0864.

Bajaj, J., P. Salwan, and S. Salwan. 2016. “Various possible toxicants involved in thyroid dysfunction: A review.” Journal of Clinical and Diagnostic Research 10 (1): FE01–3. doi:10.7860/jcdr/2016/15195.7092.

Baldini, M., A. Colasanti, A. Orsatti, et al. 2009. “Neuropsychological functions and metabolic aspects in subclinical hypothyroidism: The effects of l-thyroxine.” Progress in Neuropsychopharmacology and Biological Psychiatry 33 (5): 854–59. doi:10.1016/j.pnpbp.2009.04.009.

Bellis, M., L. Burke, P. Trickett, and F. Putnam. 1996. “Antinuclear antibodies and thyroid function in sexually abused girls.” Journal of Traumatic Stress 9 (2): 369–78. doi:10.1007/bf02110669.

Bertalot, G., G. Montresor, M. Tampieri, et al. 2004. “Decrease in thyroid autoantibod- ies after eradication of Helicobacter pylori infection.” Clinical Endocrinology 61 (5): 650–52. doi:10.1111/j.1365–2265.2004.02137.x.

Bozkurt, N., B. Karbek, E. Cakal, H. Firat, M. Ozbek, and T. Delibasi. 2012. “The association between severity of obstructive sleep apnea and prevalence of Hashimoto’s thyroiditis.” Endocrine Journal 59 (11): 981–88. doi:10.1507/endocrj.ej12–0106.

Bunevicius, A., J. Leserman, and S. Girdler. 2012. “Hypothalamicpituitary-thyroid axis function in women with a menstrually related mood disorder.” Psychosomatic Medicine 74 (8): 810–16. doi:10.1097/psy.0b013e31826c3397.

Carta, M., A. Loviselli, M. Hardoy, et al. 2004. “The link between thyroid autoimmu- nity (antithyroid peroxidase autoantibodies) with anxiety and mood disorders in the community: A field of interest for public health in the future.” BMC Psychiatry 4 (1). doi:10.1186/1471–244x-4–25.

Contis, G., and T. Foley. 2015. “Depression, suicide ideation, and thyroid tumors among Ukrainian adolescents exposed as children to Chernobyl radiation.” Journal of Clinical Medicine Research 7 (5): 332–38. doi:10.14740/jocmr2018w.

Costantini, A., and M. I. Pala. 2014. “Thiamine and Hashimoto’s thyroiditis: A report of three cases.” Journal of Alternative and Complementary Medicine 20 (3): 208–11. doi:10.1089/acm.2012.0612.

Daher, R. 2009. “Consequences of dysthyroidism on the digestive tract and viscera.” World Journal of Gastroenterology 15 (23): 2834. doi:10.3748/wjg.15.2834.

Davies, T. 2016. “Pathogenesis of Hashimoto’s thyroiditis (chronic autoimmune thyroid- itis).” Uptodate.com. Accessed August 30, 2016. http://www.uptodate.com/contents/pathogenesis-of-hashimotos-thyroiditis-chronic-autoimmune-thyroiditis.

Drutel, A., F. Archambeaud, and P. Caron. 2013. “Selenium and the thyroid gland: More good news for clinicians.” Clinical Endocrinology 78 (2): 155–64. doi:10.1111/cen.12066.

Duntas, L. 2009. “Autoimmunity: Does celiac disease trigger autoimmune thyroiditis?” Nature Reviews Endocrinology 5 (4): 190–91. doi:10.1038/nrendo.2009.46.

Eglite, M., T. Zvagule, K. Rainsford, J. Reste, E. Čurbakova, and N. Kurjane. 2009. “Clinical aspects of the health disturbances in Chernobyl nuclear power plant ac- cident clean-up workers (liquidators) from Latvia.” Inflammopharmacology 17 (3): 163–69. doi:10.1007/s10787-009-0001–4.

Farahid, O., N. Khawaja, M. Shennak, et al. 2014. “Prevalence of coeliac disease among adult patients with autoimmune hypothyroidism in Jordan.” Eastern Mediterranean Health Journal 20 (1): 51–55.

Fasano, A. 2011. “Zonulin and its regulation of intestinal barrier function: The biolog- ical door to inflammation, autoimmunity, and cancer.” Physiological Reviews 91 (1): 151–75. doi:10.1152/physrev.00003.2008. ———. 2012. “Leaky gut and autoimmune diseases.” Clinical Reviews in Allergy & Immunology 42 (1): 71–78. doi:10.1007/s12016-011-8291-x.

Friedman, M., S. Wang, J. Jalowiec, G. McHugo, and A. McDonagh-Coyle. 2005. “Thyroid hormone alterations among women with posttraumatic stress disorder due to childhood sexual abuse.” Biological Psychiatry 57 (10): 1186–92. doi:10.1016/j.biopsych.2005.01.019.

Galletti, P., and G. Joyet. 1958. “Effect of fluorine on thyroidal iodine metabolism in hyperthyroidism.” Journal of Clinical Endocrinology & Metabolism 18 (10): 1102–10. doi:10.1210/jcem-18–10–1102.

Garber, J., R. Cobin, H. Gharib, et al. 2012. “Clinical practice guidelines for hypo- thyroidism in adults: Cosponsored by the American Association of Clinical Endo- crinologists and the American Thyroid Association.” Thyroid 22 (12): 1200–1235. doi:10.1089/thy.2012.0205.

Gartner, R. 2002. “Selenium supplementation in patients with autoimmune thyroiditis decreases thyroid peroxidase antibodies concentrations.” Journal of Clinical Endocri- nology & Metabolism 87 (4): 1687–91. doi:10.1210/jc.87.4.1687.

Gierach, M., J. Gierach, A. Skowrońska, et al. 2012. “Hashimoto’s thyroiditis and car- bohydrate metabolism disorders in patients hospitalised in the Department of Endo- crinology and Diabetology of Ludwik Rydygier Collegium Medicum in Bydgoszcz between 2001 and 2010.” Endokrynologia Polska 63 (1): 14–17.

Hadithi, M. 2007. “Coeliac disease in Dutch patients with Hashimoto’s thyroiditis and vice versa.” World Journal of Gastroenterology 13 (11): 1715. doi:10.3748/wjg.v13.i11.1715.

Haviland, M., J. Sonne, D. Anderson, et al. 2006. “Thyroid hormone levels and psycho- logical symptoms in sexually abused adolescent girls.” Child Abuse & Neglect 30 (6): 589–98. doi:10.1016/j.chiabu.2005.11.011.

Heckl, S., C. Reiners, A. Buck, A. Schäfer, A. Dick, and M. Scheurlen. 2015. “Evidence of impaired carbohydrate assimilation in euthyroid patients with Hashimoto’s thyroid- itis.” European Journal of Clinical Nutrition 70 (2): 222–28. doi:10.1038/ejcn.2015.167. Hoang, T., C. Olsen, V. Mai, P. Clyde, and M. Shakir. 2013. “Desiccated thyroid extract compared with levothyroxine in the treatment of hypothyroidism: A randomized, double-blind, crossover study.” Journal of Clinical Endocrinology & Metabolism 98 (5): 1982–90. doi:10.1210/jc.2012–4107.

Höfling, D., M. Chavantes, M. Acencio, et al. 2014. “Effects of low-level laser therapy on the serum TGF-β1 concentrations in individuals with autoimmune thyroiditis.” Photomedicine and Laser Surgery 32 (8): 444–49. doi:10.1089/pho.2014.3716.

Höfling, D., M. Chavantes, A. Juliano, et al. 2010. “Low-level laser therapy in chronic autoimmune thyroiditis: A pilot study.” Lasers in Surgery and Medicine 42 (6): 589–96. doi:10.1002/lsm.20941.

Hybenova, M., P. Hrda, J. Procházková, V. Stejskal, and I. Sterzl. 2010. “The role of environmental factors in autoimmune thyroiditis.” Neuroendocrinology Letters 31 (3): 283–89.

Jack, A., A. Dawson, K. Begany, et al. 2013. “fMRI reveals reciprocal inhibition be- tween social and physical cognitive domains.” NeuroImage 66:385–401. doi:10.1016/j.neuroimage.2012.10.061.

Janegova, A., P. Janega, B. Rychly, K. Kuracinova, and P. Babal. 2015. “The role of Epstein-Barr virus infection in the development of autoimmune thyroid diseases.” Endokrynologia Polska 66 (2): 132–36. doi:10.5603/EP.2015.0020.

Joung J., Y. Cho, S. Park, et al. 2014. “Effect of iodine restriction on thyroid function in subclinical hypothyroid patients in an iodine-replete area: A long period observation in a large-scale cohort.” Thyroid 24 (9): 1361–68. doi:10.1089/thy.2014.0046.

Juby, A., M. Hanly, and D. Lukaczer. 2016. “Clinical challenges in thyroid disease: Time for a new approach?” Maturitas 87:72–78. doi:10.1016/j.maturitas.2016.02.001. Katarzyna, K., C. Jarosz, S. Agnieszka, et al. 2013. “L-thyroxine stabilizes autoimmune inflammatory process in euthyroid nongoitrous children with Hashimoto’s thyroiditis and type 1 diabetes mellitus.” Journal of Clinical Research in Pediatric Endocrinology 5 (4): 240–44. doi:10.4274/jcrpe.1136.

Kogelnik, A., K. Loomis, M. Hoegh-Petersen, F. Rosso, C. Hischier, and J. Montoya. 2006. “Use of valganciclovir in patients with elevated antibody titers against human herpesvirus-6 (HHV-6) and Epstein-Barr virus (EBV) who were experiencing cen- tral nervous system dysfunction including long-standing fatigue.” Journal of Clinical Virology 37:S33–S38. doi:10.1016/s1386–6532(06)70009–9.

Kvantchakhadze, R. 2002. “Wobenzym in the complex treatment of autoimmune thy- roiditis.” International Journal of Immunorehabilitation 4 (1): 114.

Lauritano, E., A. Bilotta, M. Gabrielli, et al. 2007. “Association between hypothyroid- ism and small intestinal bacterial overgrowth.” Journal of Clinical Endocrinology & Metabolism 92 (11): 4180–84. doi:10.1210/jc.2007–0606.

Luiz, H., D. Gonçalves, T. Silva, et al. 2014. “IgG4-related Hashimoto’s thyroiditis: A new variant of a well known disease.” Arquivos Brasileiros de Endocrinologia & Metab- ologia 58 (8): 862–68. doi:10.1590/0004–2730000003283.

Mansournia, N., M. Mansournia, S. Saeedi, and J. Dehghan. 2014. “The association between serum 25OHD levels and hypothyroid Hashimoto’s thyroiditis.” Journal of Endocrinological Investigation 37 (5): 473–76. doi:10.1007/s40618-014-0064-y.

Mariani, M., A. Palpacelli, A. Mussoni, and A. Rossodivita. 2013. “Hashimoto’s thy- roiditis: An accidental discovery of a lingual thyroid in a 7-year-old child.” BMJ Case Reports, August 21. doi:10.1136/bcr-2013–200247.

Mehrdad, M., F. Mansour-Ghanaei, F. Mohammadi, F. Joukar, S. Dodangeh, and R. Mansour-Ghanaei. 2012. “Frequency of celiac disease in patients with hypothyroid- ism.” Journal of Thyroid Research 2012:1–6. doi:10.1155/2012/201538.

Messina, G., T. Esposito, J. Lobaccaro, et al. 016. “Effects of low-carbohydrate diet therapy in overweight subject with autoimmune thyroiditis: Possible synergism with ChREBP.” Drug Design, Development and Therapy 214 (10): 2939–46. doi:10.2147/dddt.s106440.

Moncayo, R., and H. Moncayo. 2015a. “Proof of concept of the WOMED model of benign thyroid disease: Restitution of thyroid morphology after correction of physical and psychological stressors and magnesium supplementation.” BBA Clinical 3:113– 22. doi:10.1016/j.bbacli.2014.12.005.

———. 2015b. “The WOMED model of benign thyroid disease: Acquired magnesium deficiency due to physical and psychological stressors relates to dysfunction of ox- idative phosphorylation.” BBA Clinical 3:44–64. doi:10.1016/j.bbacli.2014.11.002.

Müssig, K., A. Künle, A. Säuberlich, et al. 2012. “Thyroid peroxidase antibody positivity is associated with symptomatic distress in patients with Hashimoto’s thyroiditis.” Brain, Behavior, and Immunity 26 (4): 559–63. doi:10.1016/j.bbi.2012.01.006.

Naiyer, A., J. Shah, L. Hernandez, et al. 2008. “Tissue transglutaminase antibodies in individuals with celiac disease bind to thyroid follicles and extracellular matrix and may contribute to thyroid dysfunction.” Thyroid 18 (11): 1171–78. doi:10.1089/thy.2008.0110.

Nanan, R., and J. Wall. 2010. “Remission of Hashimoto’s thyroiditis in a twelve-year-old girl with thyroid changes documented by ultrasonography.” Thyroid 20 (10): 1187–90. doi:10.1089/thy.2010.0102.

Nexo, M., T. Watt, B. Cleal, et al. 2014. “Exploring the experiences of people with hypo-and hyperthyroidism.” Qualitative Health Research 25 (7): 945–53. doi:10.1177/1049732314554093.

Pacini, F., T. Vorontsova, E. Molinaro, et al. 1998. “Prevalence of thyroid autoantibodies in children and adolescents from Belarus exposed to the Chernobyl radioactive fall- out.” Lancet 352 (9130): 763–66. doi:10.1016/s0140–6736(97)11397–6.

Patil, B., and G. Giri. 2012. “A clinical case report of Hashimoto’s thyroiditis and its impact on the treatment of chronic periodontitis.” Nigerian Journal of Clinical Practice 15 (1): 112. doi:10.4103/1119–3077.94113.

Patil, B., T. Gururaj, and S. Patil. 2011. “Probable autoimmune causal relationship be- tween periodontitis and Hashimoto’s thyroiditis: A systemic review.” Nigerian Journal of Clinical Practice 14 (3): 253. doi:10.4103/1119–3077.86763.

Peckham, S., D. Lowery, and S. Spencer. 2015. “Are fluoride levels in drinking water associated with hypothyroidism prevalence in England? A large observational study of GP practice data and fluoride levels in drinking water.” Journal of Epidemiology & Community Health 69 (7): 619–24. doi:10.1136/jech-2014–204971.

Plaza, A., L. Garcia-Esteve, C. Ascaso, et al. 2010. “Childhood sexual abuse and hypo- thalamus-pituitary-thyroid axis in postpartum major depression.” Journal of Affective Disorders 122 (1–2): 159–63. doi:10.1016/j.jad.2009.07.021.

Popławska-Kita, A., M. Kościuszko-Zdrodowska, K. Siewko, et al. 2015. “High serum IgG4 concentrations in patients with Hashimoto’s thyroiditis.” International Journal of Endocrinology 2015:1–6. doi:10.1155/2015/706843.

Prummel, M., and W. Wiersinga. 2005. “Thyroid peroxidase autoantibodies in euthyroid subjects.” Best Practice & Research Clinical Endocrinology & Metabolism 19 (1): 1–15. doi:10.1016/j.beem.2004.11.003.

Rajič, B., J. Arapović, K. Raguž, M. Bošković, S. Babić, and S. Maslać. 2015. “Eradi- cation of Blastocystis hominis prevents the development of symptomatic Hashimoto’s thyroiditis: A case report.” Journal of Infection in Developing Countries 9 (7): 788–91. doi:10.3855/jidc.4851.

Rotondi, M., L. de Martinis, F. Coperchini, et al. 2014. “Serum negative autoimmune thyroiditis displays a milder clinical picture compared with classic Hashimoto’s thy- roiditis.” European Journal of Endocrinology 171 (1): 31–36. doi:10.1530/eje-14–0147. Sategna-Guidetti, C. 2001. “Prevalence of thyroid disorders in untreated adult celiac disease patients and effect of gluten withdrawal: An Italian multicenter study.” Amer- ican Journal of Gastroenterology 96 (3): 751–57. doi:10.1016/s0002–9270(00)02410–2.

Staii, A., S. Mirocha, K. Todorova-Koteva, S. Glinberg, and J. Jaume. 2010. “Hashimoto thyroiditis is more frequent than expected when diagnosed by cytology which un- covers a pre-clinical state.” Thyroid Research 3 (1): 11. doi:10.1186/1756–6614–3–11. Sterzl, I., J. Procházková, and P. Hrda. 2006. “Removal of dental amalgam decreases anti-TPO and anti-Tg autoantibodies in patients with autoimmune thyroiditis.” Neuroendocrinology Letters 27, suppl. 1: 25–30.

Strieder, T. 2008. “Prediction of progression to overt hypothyroidism or hyperthyroid- ism in female relatives of patients with autoimmune thyroid disease using the Thy- roid Events Amsterdam (THEA) score.” Archives of Internal Medicine 168 (15): 1657. doi:10.1001/archinte.168.15.1657.

Sugiyama, A., H. Nishie, S. Takeuchi, M. Yoshinari, and M. Furue. 2015. “Hashimo- to’s disease is a frequent comorbidity and an exacerbating factor of chronic spon- taneous urticaria.” Allergologia et Immunopathologia 43 (3): 249–53. doi:10.1016/j. aller.2014.02.007.

Şükran, D., B. Ömer, Ş. Damla Gökşen, and Ö. Samim. 2011. “Clinical course of Hashimoto’s thyroiditis and effects of levothyroxine therapy on the clinical course of the disease in children and adolescents.” Journal of Clinical Research in Pediatric Endocrinology 3 (4): 192–97. doi:10.4274/jcrpe.425.

Toulis, K., A. Anastasilakis, T. Tzellos, D. Goulis, and D. Kouvelas. 2010. “Selenium supplementation in the treatment of Hashimoto’s thyroiditis: A systematic review and a meta-analysis.” Thyroid 20 (10): 1163–73. doi:10.1089/thy.2009.0351.

Vojdani, A., and I. Tarash. 2013. “Cross-reaction between gliadin and different food and tissue antigens.” Food and Nutrition Sciences 4 (1): 20–32. doi:10.4236/fns.2013.41005. Vykhovanets, E., V. Chernyshov, I. Slukvin, et al. 1997. “131I dose-dependent thyroid autoimmune disorders in children living around Chernobyl.” Clinical Immunology and Immunopathology 84 (3): 251–59. doi:10.1006/clin.1997.4379.

Wang, J., S. Lv, G. Chen, et al. 2015. “Meta-analysis of the association between vi- tamin D and autoimmune thyroid disease.” Nutrients 7 (4): 2485–98. doi:10.3390/nu7042485.

Wentz, I. 2015. “Top 9 takeaways from 2232 people with Hashimoto’s.” Thyroid Pharmacist. Accessed August 30, 2016. http://www.thyroidpharmacist.com/blog/top-10-takeaways-from-2232-people-with-hashimotos.

Wentz, I., and M. Nowosadzka. 2013. Hashimoto’s Thyroiditis. Lexington, KY: Wentz, LLC.

Xu, J., X. Liu, X. Yang, et al. 2011. “Supplemental selenium alleviates the toxic effects of excessive iodine on thyroid.” Biological Trace Element Research 141 (1–3): 110–18. doi:10.1007/s12011-010-8728–8.

Yang, S. 2010. “Exposure to flame retardants linked to changes in thyroid hormones.” Berkeley News, June 21. Accessed October 19, 2016. http://news.berkeley.edu/2010/06/21/pbde/.